23.07.20
33/812/240/20
Єдиний унікальний номер судової справи: 490/2424/20 Головуючий суддя першої інстанції – Гречана С.І.
Номер провадження: 33/812/240/20 Головуючий суддя апеляційного суду - Крамаренко Т.В. 
Категорія: ст. 130 КУпАП

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - Крамаренко Т.В.,
за участю секретаря судового засідання - Бондаренко М.Є.,
за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - Костоусової Я.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобами на 1 рік, - 
в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 287282,  21 квітня 2020 року близько 22 год. 21 хв. в м. Миколаєві, по вул.. Кузнецькій, 126, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot Partner, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, самовільна рухливість ходи. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 травня 2020 року за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП, накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобами на 1 рік.
Не погодившись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 01 липня 2020 року подав апеляційну скаргу, в якій просив продовжити строк на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 травня 2020 року.
В обґрунтування поважності причин пропуску строку, ОСОБА_1 вказує на те, що копію оскаржуваної постанови отримав 23 червня 2020 року, а тому і строк на апеляційне оскарження її просив рахувати з цієї дати.
Перевіривши доводи щодо поважності причин пропуску строку викладені в апеляційній скарзі, вивчивши матеріали справи суд дійшов наступного.
За вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
За положеннями статті 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.
Вирішуючи питання про поновлення строку суд виходить з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. 
В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 як на підставу поновлення строку не вказує об`єктивних причин, які перешкодили йому вчасно подати апеляційну скаргу.
Доводи щодо дати отримання копії постанови як підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є помилковим тлумаченням діючого законодавства, оскільки положення статті 294 КУпАП пов`язують строки оскарження виключно з моментом ухвалення судом відповідної постанови, а не з моментом її вручення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Крім того, відповідно до ч.1,3 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб - порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин. 
Як вбачається з сайту Єдиний державний реєстр судових рішень, постанова судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 травня 2020 року надіслана до реєстру судом 26 травня 2020 року, зареєстрована в реєстрі 27 травня 2020 року та оприлюднена 28 травня 2020 року.
Вказане свідчить про те, що з 28 травня 2020 року, тобто з моменту оприлюднення оскаржуваної постанови, апелянт мав можливість з нею ознайомитись.
Будь - яких даних про вжиття ОСОБА_1 заходів, спрямованих на те, щоб дізнатися про стан розгляду провадження, ним не надано, що суперечить практиці Європейського Суду з прав людини.
Так, в рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що «від судів вимагається вказувати підстави для поновлення права на оскарження судового рішення, однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі, проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки вказується на те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».
Процедура визначення строку для подання апеляційної скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
З огляду на вищенаведене, враховуючи, що ОСОБА_1 не навів об`єктивно поважних причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції апелянтом пропущений без поважних причин, а тому поновленню не підлягає.
З урахуванням викладеного, відсутні підстави для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 травня 2020 року.
Відповідно до вимог частини 2 статті 294 КУпАП, у випадку відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, апеляційна скарга повертається апеляційним судом особі, яка її подала.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 травня 2020 року, якою за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП, накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобами на 1 рік.
Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала - ОСОБА_1 .
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду Т.В. Крамаренко