ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/23375/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Колос І.Б. (головуючий), Булгакової І.В., Малашенкової Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Малихіної О.В.,

представників учасників справи:
позивача - товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Журавлина» - Маслюк О.М. - адвокат (ордер від 09.09.2020 ВК №1009891), Жученя Ю.Ю. - адвокат   ( довіреність від 09.09.2020),                                        
відповідача - Антимонопольного комітету України -  Чернюшок М.І. (в порядку самопредставництва),
третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» - Замула С.В. - член дирекції (витяг з ЄДР),   

розглянув у відкритому судовому засіданні 
касаційну скаргу  Антимонопольного комітету України
на рішення господарського суду міста Києва від 13.03.2020  (суддя Підченко Ю.О.)
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2020 (головуючий суддя: Агрикова О.В., судді: Мальченко А.О., Чорногуз М.Г.)
у справі № 910/23375/17
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Журавлина» (далі                           - ТОВ фірма «Журавлина»)
до Антимонопольного комітету України(далі -АМК),
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» (далі - ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна»),
про визнання недійсним рішення та зобов`язання вчинити дії.
Згідно з розпорядженням Заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 04.09.2020 № 29.3-02/1970 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи» склад суду у справі  № 910/23375/17 змінено у зв`язку з перебуванням судді Бенедисюка І.М. у відпустці.
1.   ІСТОРІЯ СПРАВИ 
Короткий зміст позовних вимог
ТОВ фірма «Журавлина» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до АМК про визнання немотивованою відповіді державного уповноваженого АМК Вовка А.М. про відмову у розгляді справи за заявою названого Товариства від 23.02.2017 № 02-17/16 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції з боку ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна».
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував на те, що викладена у листі АМК від 21.09.2017 № 126-26.13/07-10196 відмова заступника Голови АМК - державного уповноваженого Вовка А.М. у розгляді справи за заявою ТОВ фірма «Журавлина» від 23.02.2017 № 02-17/16 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» є незаконною та такою, що не відповідає вимогам пункту 1 частини першої статті 16 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», оскільки є невмотивованою. Так, за твердженням позивача, під час розгляду АМК його заяви не дотримано повного, всебічного та об`єктивного дослідження порушених у заяві питань та, в порушення приписів пункту 1 частини першої статті 16 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», державним уповноваженим не надано мотивованої відповіді про відмову у розгляді справи за заявою позивача про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яка б обґрунтувала відсутність в діях ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» ознак порушень, передбачених пунктами 1, 4 статті 19, статтею 20, пунктом 8 частини першої статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», на які позивач посилався у заяві.
Позивачем у новому розгляді справи № 910/23375/17 подано заяву про зміну предмета позову (заява прийнята судом першої інстанції до розгляду), в якій ТОВ фірма «Журавлина» просило суд:
- визнати недійсним рішення АМК, оформлене листом АМК «Про поновлення та результати розгляду заяви» від 21.09.2017 № 126-26.13/07-10196;
- зобов`язати АМК повторно розглянути заяву ТОВ фірма «Журавлина» від 23.02.2017 № 02-17/16 та ухвалити законне й обґрунтоване рішення про початок розгляду справи або відмову в її розгляді.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції 
Справа розглядалася судами неодноразово.
За результатом нового розгляду справи № 910/23375/17, рішенням господарського суду міста Києва від 13.03.2020, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2020, позовні вимоги задоволено частково: визнано недійсним рішення АМК, оформлене листом АМК «Про поновлення та результати розгляду заяви» від 21.09.2017 № 126-26.13/07-10196; у задоволенні позовних вимог ТОВ фірма «Журавлина» до АМК про зобов`язання повторно розглянути заяву АМК від 23.02.2017 № 02-17/16 та ухвалити законне й обґрунтоване рішення про початок розгляду справи або відмову в її розгляді відмовлено. Присуджено до стягнення з АМК на користь ТОВ фірма «Журавлина» витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1 762, 00 грн., витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 2 643, 00 грн., витрати зі сплати судового збору за подачу касаційної скарги в розмірі 3 524, 00 грн. 
Судові рішення попередніх інстанцій мотивовані, зокрема, тим, що рішення АМК, яке оформлене листом, є невмотивованим і прийнятим з порушенням пункту 1 частини першої статті 16 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»; у розгляді заяви позивача АМК не досліджувалися повідомлені у заяві ТОВ фірма «Журавлина» факти вчинення ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» обмежувальної та дискримінаційної діяльності у відношенні до позивача, що є порушенням пункту 8 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції». Стосовно вимоги про зобов`язати АМК повторно розглянути заяву ТОВ фірма «Журавлина» від 23.02.2017 № 02-17/16 та ухвалити законне й обґрунтоване рішення про початок розгляду справи або відмову в її розгляді, то суди, відмовляючи у її задоволенні, зазначили, зокрема, про те, що зобов`язання судом суб`єкта до прийняття рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження такого суб`єкта. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У касаційній скарзі АМК просить скасувати частково рішення попередніх судових інстанцій (у частині, в якій позовні вимоги задоволені) та прийняти нове рішення, яким у позові ТОВ фірма «Журавлина» відмовити повністю.
2.   АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), АМК зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме пункту 8 статті 50, частини другої статті 18, статей 19 - 20 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а також пункту 20 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції в частині меж обґрунтованості відмови у відкритті справи. 
АМК зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій зі справи ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
За твердженням АМК, лист, відповідно до якого АМК повідомлено позивача про вчинення державним уповноваженим процесуальної дії у вигляді відмови у розгляді справи за заявою ТОВ фірма «Журавлина», є обґрунтованим та мотивованим належним чином, АМК здійснював розгляд заяви названого Товариства в порядку, визначеному чинним законодавством України та у межах своїх повноважень. Крім того, скаржник зазначає, що у діях ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» відсутні ознаки порушення, визначені статтею 21 Закону України «Про захист економічної конкуренції».  
Доводи інших учасників справи
ТОВ фірма «Журавлина» у відзиві на касаційну скаргу просило залишити судові акти попередніх інстанцій без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, зазначаючи, зокрема, про їх відповідність чинному законодавству та матеріалам справи.
ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» не скористалося правом на подання відзиву на касаційну скаргу.
3.   СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі встановлено, що:
- 28.02.2017 ТОВ фірма «Журавлина» звернулося до АМК із заявою № 02-17/16 про порушення ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» законодавства про захист економічної конкуренції; 
-  за результатами розгляду зазначеної заяви АМК надіслано позивачу лист від 21.09.2017 № 126-26.13/07-10196, в якому повідомлено заявника, зокрема, про відсутність в діях ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Крім того, АМК зазначено про те, що спір між ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» та ТОВ фірма «Журавлина» є господарським спором з приводу виконання договірних зобов`язань та розірвання господарського договору, можливість виникнення якого не виключається навіть за умов існування значної конкуренції на ринку, який (спір), до того ж, вже остаточно вирішений у судовому порядку;
-  позивач у позові вказував, що викладена в листі АМК відмова у розгляді справи за заявою ТОВ фірма «Журавлина» про порушення ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» законодавства про захист економічної конкуренції, є незаконною та такою, що не відповідає вимогам пункту 1 частини першої статті 16 Закону України  «Про Антимонопольний комітет України», що й стало підставою для звернення до суду.
Також судами попередніх судових інстанцій встановлено, що:
- 29.10.2012 ТОВ фірма «Журавлина»  звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» про: визнання недостовірною інформації про закінчення з 01.10.2012 дії дилерського договору та завершення співробітництва між ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» і позивачем, а також із товариством з обмеженою відповідальністю «СарниСкан», розміщеною ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» у глобальній мережі; зобов`язання ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна»  не пізніше місяця з дня набрання рішенням законної сили спростувати недостовірну інформацію в той самий спосіб, у який вона була поширена (судова справа № 5011-76/15116-2012);
- рішенням господарського суду міста Києва від 21.10.2013 у справі                                                    № 5011-76/15116-2012 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю;
- постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.09.2014 у справі № 5011-76/15116-2012 задоволено апеляційну скаргу ТОВ фірма «Журавлина», рішення господарського суду міста Києва від 21.10.2013 скасовано, ухвалено нове рішення, відповідно до якого: визнано недостовірною інформацію, розміщену ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» у глобальній мережі, в якій вказано про закінчення з 01.10.2012 строку дії дилерського договору та завершення співробітництва ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» та ТОВ фірма «Журавлина», у зв`язку з чим з 01.10.2012 з питань придбання транспортних засобів марки Scania та питань післяпродажного обслуговування слід звертатися за телефоном: +380 44 363-0-363 , а з питань отримання послуг з технічного обслуговування належить звертатися до авторизованих дилерських центрів Scania, що знаходяться в інших містах України; зобов`язано ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» не пізніше місяця з дня набрання постановою суду законної сили спростувати недостовірну інформацію в той самий спосіб, у який вона була поширена, та розмістити на офіційному сайті ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» у розділі «прес-реліз» спростовуючу інформацію, що розміщена у прес-релізах від 02.07.2012  та від 17.07.2012 «інформація про закінчення співробітництва між ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» та ТОВ фірма «Журавлина» не відповідає дійсності; термін дії дилерського договору між ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» та ТОВ фірма «Журавлина» не закінчений, співробітництво між ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» та ТОВ фірма «Журавлина» не завершено, в зв`язку з чим ТОВ фірма «Журавлина» є дилером Scania в Рівненській, Хмельницькій, Вінницькій, Чернівецькій та Волинській областях. З питань придбання транспортних засобів марки Scania у вищезгаданих областях, а також з питань післяпродажного обслуговування та отримання послуг з технічного обслуговування транспортних засобів марки Scania, звертатись, будь-ласка, до ТОВ фірма «Журавлина» (вул. Варшавська, 9а, м. Сарни, Сарненський район, Рівненська область, 34500, тел.+38(03655) 3- 26-45) - дилера Scania в Рівненській, Хмельницькій, Вінницькій, Чернівецькій та Волинській областях»;
- Київським апеляційним господарським судом у зазначеній справі встановлено, що ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна», не надаючи ТОВ фірма «Журавлина»  доказів порушення Угоди про Майстерню, та не звертаючись до суду про розірвання Договору з Дилером, в порушення статей 13, 14 Договору з Дилером та розділу 4 Угоди про Майстерню, у липні 2012 розмістило на своєму сайті інформацію, в якій повідомило про припинення співробітництва з ТОВ фірма «Журавлина»  з 01.10.2012 року та запропонувало з питань придбання транспортних засобів Сканія та їх технічного обслуговування звертатись до інших осіб. Внаслідок цього контрагенти ТОВ фірма «Журавлина» повідомили про зниження та втрату довіри, а також вимагали пояснення появи такої інформації та її спростування. Вказана ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» інформація є недостовірною, оскільки співробітництво з ТОВ фірма «Журавлина» не було припинено ані на час розповсюдження спірної інформації, ані станом на 01.10.2012, ані на даний час, про що ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» знало або повинно було знати, оскільки не зверталося до суду з позовом про розірвання договору з дилером та не надсилало ТОВ фірма «Журавлина»  доказів порушення останнім своїх зобов`язань за Угодою про Майстерню;
- у жовтні 2013 році ТОВ фірма «Журавлина» звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» про тлумачення умов договору (судова справа № 918/1137/13). У подальшому вказану справу передано на розгляд до господарського суду міста Києва;
- рішенням господарського суду міста Києва від 06.03.2014, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.05.2014 та постановою Вищого господарського суду України від 22.07.2014, позов задоволено частково: розтлумачено пункт 13.1. статі 13 Договору з Дилером - «для припинення договору, на підставі пункту 13.1 статті 13 Договору з Дилером, є не тільки сам факт направлення заінтересованою стороною не менше як за шість місяців відповідного повідомлення (листом з оголошеною цінністю та повідомленням про вручення) на адресу іншої сторони, а й укладання відповідної угоди про припинення Договору з Дилером»; розтлумачено пункт 15.1. статі 15 Договору з Дилером - «у разі недосягнення згоди між сторонами щодо укладання відповідної угоди про припинення Договору з Дилером, спір з припинення договору підлягає передачі на розгляд у встановленому чинним законодавством порядку до господарського суду з врахуванням встановленої законом підсудності справ, якщо такий спір з припинення Договору з Дилером на підставі його пункту 13.1. статі 13 сторонам не вдалося врегулювати шляхом переговорів»; розтлумачено підпункт (в) пункту 4.2 Угоди про Майстерню - «недостатнім є для припинення Угоди про Майстерню на підставі підпункту (в) пункту 4.2 лише сам факт направлення заінтересованою стороною іншій стороні письмового повідомлення про припинення дії Угоди про Майстерню без надання, при цьому, заінтересованою стороною фактичних доказів порушення іншою стороною своїх зобов`язань за Угодою, внаслідок чого сторона, якій ставлять за провину порушення нею зобов`язань за Угодою, фактично позбавляється можливості усунути конкретне порушення в передбачений п`ятнадцятиденний строк, оскільки вона не знає, про яке саме конкретне порушення йде мова в отриманому письмовому повідомлені»;
- у вересні 2015 ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до ТОВ фірма «Журавлина» про розірвання Угоди про Майстерню з підстав істотних порушень та невиконання ТОВ фірма «Журавлина»  прийнятих за Угодою зобов`язань (судова справа № 918/1065/15);
- рішенням господарського суду Рівненської області від 24.11.2015, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 29.02.2016, у позові ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» відмовлено з посиланням на безпідставність заявлених позовних вимог;
- постановою Вищого господарського суду України від 27.04.2016 рішення господарського суду Рівненської області від 24.11.2015 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 29.02.2016 зі справи № 918/1065/15 залишено без змін, а касаційну скаргу ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» -  без задоволення;
- у зазначеній  справі господарськими судами встановлено, що ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» створювало перешкоди ТОВ фірма «Журавлина» у виконанні Угоди про Майстерню, зокрема, позбавило назване Товариство доступу до корпоративних програмних продуктів, які забезпечували взаємодію сторін угоди (КІСУП «МІФ», електронного порталу Sail, електронної он-лайн програми аналізу робочих даних автомобілів Scania ( VERA Operational Analysis ), електронної програми технічної підтримки Dealer Fras , електронної програми MULTI), позбавило ТОВ фірма «Журавлина» можливості самостійно здійснювати закупівлю запасних частин у ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна», так як ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» не мало наміру продавати їх ТОВ фірма «Журавлина». Рівненський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що встановлені судом дії ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» свідчать про пошук останнім підстав для припинення дії Угоди про Майстерню та виключення ТОВ фірма «Журавлина» з числа офіційних дилерів без дотримання принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є основою для конструктивної та продуктивної співпраці;
- у вересні 2015 року ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до ТОВ фірма «Журавлина» про розірвання Договору з Дилером (судова справа                             № 918/1064/15). Справа розглядалася господарськими судами неодноразово;
- рішенням господарського суду Рівненської області від 17.11.2015 позов задоволено: розірвано Договір з Дилером у судовому порядку;
- постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 08.02.2016  у справі № 918/1064/15 рішення господарського суду Рівненської області від 17.11.2015 скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в позові;
- постановою Вищого господарського суду України від 15.07.2016 року у справі                              № 918/1064/15 скасовано постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 08.02.2016 та рішення господарського суду Рівненської області від 17.11.2015 в частині розгляду вимог про розірвання Договору з Дилером з підстав, не пов`язаних з порушенням його умов зі сторони ТОВ фірма «Журавлина», а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 08.02.2016  у справі  № 918/1064/15 залишено без змін;
- рішенням господарського суду Рівненської області від 03.10.2016 позов у справі № 918/1064/15 задоволено: розірвано з моменту набрання судовим рішенням законної сили Договір з Дилером від 23.06.2005, укладений ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» та ТОВ фірма «Журавлина», на підставі пункту 13.1 Договору з Дилером;
- постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 у справі № 918/1064/15 рішення господарського суду Рівненської області від 03.10.2016 скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в позові;
- постановою Вищого господарського суду України від 11.05.2017 у справі                                   № 918/1064/15 постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 скасовано, а рішення господарського суду Рівненської області від 03.10.2016 залишено в силі;
- при розгляді зазначеної справи ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» стверджувало про істотні порушення умов договору з боку ТОВ фірма «Журавлина», у зв`язку з чим вважало наявними правові підстави для розірвання договору, передбачені частиною другою статті 651 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України); 
- суд у справі № 918/1064/15, відмовляючи у задоволенні позову, дійшов висновку про те, що ним не встановлено обставин порушення умов Договору з Дилером зі сторони ТОВ фірма «Журавлина», а навпаки, виявлено, що ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» створює перешкоди ТОВ фірма «Журавлина» у виконанні умов Договору з Дилером шляхом позбавлення доступу до корпоративних програмних продуктів, які забезпечували взаємодію сторін (КІСУП «МІФ», електронного порталу Sail, електронної он-лайн програми аналізу робочих даних автомобілів Scania ( VERA Operational Analysis ), електронної програми технічної підтримки Dealer Fras , електронної програми MULTI), та шляхом відмови ТОВ фірма «Журавлина» у закупівлі запасних частин безпосередньо у ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна»;
- оскільки у розгляді справи № 918/1064/15 судами не встановлено обставин порушення умов Договору з Дилером зі сторони ТОВ фірма «Журавлина», то Договір з Дилером розірвано на підставі пункту 13.1 Договору з Дилером, який передбачає, що договір може бути припинено за письмовою заявою будь-якої зі сторін шляхом укладання угоди про припинення договору, за умови направлення не менш як за шість місяців відповідного повідомлення (листом з оголошеною цінністю та повідомленням про вручення) на адресу іншої сторони.
Судами попередніх інстанцій також встановлено що, відповідно до заяви позивача, з якою останній звернувся до АМК, вбачається не лише посилання на Договір з Дилером від 23.06.2005 (про що АМК зазначив в своєму листі від 21.09.2017 № 126-26.13/07-10196), а й повідомлення про інші обставини, зокрема, стосовно створюваних перешкод ТОВ фірма «Журавлина» у виконанні Угоди про Майстерню (сервісний центр) від 03.05.1999 та, насамперед, дійсності даної угоди, а також про пошук третьою особою у справі підстав для припинення дії Угоди про Майстерню та виключення ТОВ фірма «Журавлина» з числа офіційних дилерів без дотримання принципів справедливості, добросовісності, розумності й розповсюдження недостовірної інформації.  Водночас АМК не досліджувалися всі повідомлені у заяві ТОВ фірма «Журавлина» обставини щодо вчинення ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» обмежувальної та дискримінаційної діяльності у відношенні до ТОВ фірма «Журавлина», що також стало підставою для звернення останнього  з даним позовом до суду.
4.   ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Джерела права та оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій
Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання недійсним рішення АМК, яке оформлене листом АМК «Про поновлення та результати розгляду заяви» від 21.09.2017 № 126-26.13/07-10196 та зобов`язання АМК повторно розглянути заяву ТОВ фірма «Журавлина» від 23.02.2017 № 02-17/16 та ухвалити законне й обґрунтоване рішення про початок розгляду справи або відмову в її розгляді.
Підставою для касаційного перегляду стало питання правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права у розгляді вимоги про визнання недійсним рішення АМК, яке оформлене листом АМК «Про поновлення та результати розгляду заяви» від 21.09.2017 № 126-26.13/07-10196. 
В іншій частині (в частині відмови у задоволенні вимоги про зобов`язання АМК повторно розглянути заяву ТОВ фірма «Журавлина» від 23.02.2017 № 02-17/16 та ухвалити законне й обґрунтоване рішення про початок розгляду справи або відмову в її розгляді) судові рішення попередніх інстанцій жодною із сторін спору не оскаржуються.
Так, згідно зі статтею 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Комітет є державним органом зі спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.
Статті 7 та 16 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» закріплюють, що Комітет має повноваження, зокрема, приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції рішення за заявами і справами. Державний уповноважений Антимонопольного комітету України має повноваження розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про надання дозволу, надання попередніх висновків стосовно узгоджених дій, концентрації, приймати розпорядження про початок розгляду справи або надавати мотивовану відповідь про відмову в розгляді справи. 
Відповідно до пункту 20 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, які затверджені розпорядженням АМК від 19.04.1994 № 5, у разі невиявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції державний уповноважений відмовляє у розгляді справи, про що письмово повідомляється заявнику. 
Відповідно до абзацу другого частини другої статті 39 Законом України  «Про захист економічної конкуренції» заявником є особа, яка подала заяву, подання про порушення законодавства про захист економічної конкуренції. 
Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач звернувся до АМК із заявою про порушення, тобто є заявником у розумінні приписів статті 39 Закону «Про захист економічної конкуренції» .
У листі № 126-26.13/07-10196 «Про поновлення та розгляд заяви» від 21.09.2017, який надісланий АМК позивачу за підписом заступника голови АМК - державного уповноваженого зазначено, що у діях ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна»  не виявлено ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Крім того, АМК зазначив, що спір між ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна»  та ТОВ фірма «Журавлина» є господарським спором з приводу виконання договірних зобов`язань та розірвання господарського договору, можливість виникнення якого не виключається навіть за умов існування значної конкуренції на ринку, який (спір), до того ж, остаточно вирішено в судовому порядку.
Отже, позивачу листом за підписом державного уповноваженого надано відповідь про відмову  у розгляді справи.
Виходячи із системного аналізу положень статей 7, 16 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», статті 36 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та пункту 20 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, суди попередніх судових інстанцій, врахувавши висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 910/23000/17, - дійшли обґрунтованих висновків про те, що відмова АМК в розгляді справи, оформлена листом (а не розпорядженням), по свій суті є рішенням АМК,  тобто актом індивідуальної дії, що може бути оскаржений в судовому порядку.
Що ж стосується підстав для визнання недійсним рішення АМК, яке оформлене листом АМК «Про поновлення та результати розгляду заяви» від 21.09.2017                                № 126-26.13/07-10196, Суд зазначає таке.
Звертаючись з даним позовом до суду, позивач стверджував, що у рішенні АМК, яке оформлене листом, не надано обґрунтованої оцінки повідомленим в заяві позивача фактам порушення ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна»  законодавства про захист економічної конкуренції, що полягає у вчиненні обмежувальної та дискримінаційної діяльності (пункт 8 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції») при виконанні Угоди про Майстерню (сервісний центр) від 03.05.1999 та Договору з Дилером від 23.06.2005, укладених позивачем та ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна». При цьому ТОВ фірма «Журавлина» зазначало, що в рішенні АМК, яке оформлене листом, згадується лише Договір з Дилером, а Угода про Майстерню (сервісний центр) від 03.05.1999 взагалі не згадується та не досліджувалася АМК. 
Задовольняючи позов ТОВ фірма «Журавлина» (в частині визнання недійсним рішення АМК, яке оформлене листом АМК «Про поновлення та результати розгляду заяви» від 21.09.2017 № 126-26.13/07-10196), та визнаючи зазначене рішення АМК недійсним, суди попередніх судових інстанцій, з урахуванням наявних в матеріалах даної справи доказів,  проаналізувавши зазначені в заяві позивача обставини, - дійшли висновку про те, що рішення АМК є невмотивованим і прийнятим з порушенням вимог пункту 1 частини першої статті 16 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», яким передбачено, зокрема, що державний уповноважений Антимонопольного комітету України має повноваження надавати мотивовану відповідь про відмову в розгляді справи.
Як встановили суди попередніх інстанцій, із заяви позивача (з якою останній звернувся до АМК) вбачається посилання заявника не лише на Договір з Дилером від 23.06.2005, а й інші обставини, зокрема, стосовно створюваних перешкод ТОВ фірма «Журавлина» у виконанні Угоди про Майстерню (сервісний центр) від 03.05.1999 та, насамперед, дійсності даної угоди, а також про пошук третьою особою підстав для припинення дії Угоди про Майстерню та виключення ТОВ фірма «Журавлина» з числа офіційних дилерів без дотримання принципів справедливості, добросовісності та розумності й розповсюдження недостовірної інформації (вказані обставини встановлені рішеннями судів у судових справах №№ 918/1064/15, 918/1065/15, 918/1137/13, 5011-76/15116-2012,)  та які  залишені АМК без уваги і дослідження наведених обставин.
Таким чином, суди встановили, що у рішенні АМК, оформленому листом, не надано обґрунтованої оцінки всім повідомленим у заяві Товариства від 23.02.2017  № 02-17/16 обставинам порушення ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» законодавства про захист економічної конкуренції, яке полягає, за твердженням заявника, у вчиненні обмежувальної та дискримінаційної діяльності (пункт 8 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції») при виконанні Угоди про Майстерню (сервісний центр) від 03.05.1999 та Договору з Дилером (Dealer Agreement) від 23.06.2005, укладених ТОВ фірма «Журавлина» з ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна». 
Отже, зазначене свідчить про те, що у розгляді заяви ТОВ фірма «Журавлина» від 23.02.2017 № 02-17/16 АМК надав формальну відповідь про відмову в розгляді справи, оскільки ним не досліджувалися повідомлені у вказаній заяві обставини вчинення ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» обмежувальної та дискримінаційної діяльності у відношенні до ТОВ фірма «Журавлина», у той час як рішення про відмову має бути максимально вичерпним, ґрунтовним, повинно розкривати заявникові мотиви його ухвалення. 
Оскільки, як встановили суди, рішення АМК не відповідало таким вимогам, суди попередніх судових інстанцій дійшли заснованого на законі висновку про визнання недійсним рішення АМК, яке оформлене листом АМК «Про поновлення та результати розгляду заяви» від 21.09.2017 № 126-26.13/07-10196.
При цьому Верховний Суд зазначає, що підхід до визначення меж обґрунтованості рішення АМК про відмову у відкритті справи в контексті застосування пункту 8 статті 50, частини 2 статті 18, статей 19 - 20 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а також пункту 20 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції має бути аналогічним тому, який застосовується, зокрема, самими судами у прийнятті судових рішень. 
Так, у пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін проти України» Суд зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).
Водночас, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland).
Отже, з урахуванням наведеного, застосування судами попередніх інстанцій  пункту 8 статті 50, частини 2 статті 18, статей 19 - 20 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а також пункту 20 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції в частині меж обґрунтованості відмови у відкритті справи, за встановлених судами обставин відсутності у рішенні АМК вичерпних, ґрунтовних та повно розкритих мотивів його ухвалення, є вірним. 
При цьому, доводи АМК зазначені у касаційній скарзі, згідно з якими скаржник додатково до вказаного в оскаржуваному рішенні АМК (на стадії касаційного оскарження) мотивує відсутність ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції  з боку ТОВ з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» та правомірність відмови АМК у розгляді справи з посиланням на відповідні обставини та положення пункту 8 статті 50, частину 2 статті 18, частину 1 статті 19, статтю 20  Закону України «Про захист економічної конкуренції», враховуючи межі розгляду касаційної скарги і повноваження Верховного Суду, як суду права, а не суду «факту», не є прийнятними, оскільки зводяться до переоцінки доказів та вимог про встановлення інших обставин справи, необхідність втручання у фактичну складову судового рішення, що виходить за межі встановлених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України повноважень Верховного Суду.  
Таким чином, суди попередніх інстанцій, з огляду на встановлені у справі фактичні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, - дійшли правомірного висновку про задоволення позову в частині вимоги про визнання недійсним рішення АМК, яке оформлене листом АМК «Про поновлення та результати розгляду заяви» від 21.09.2017 № 126-26.13/07-10196.
Крім того, за результатом нового розгляду справи № 910/23375/17 місцевим господарським судом правомірно здійснено новий розподіл судових витрат, у зв`язку з чим доводи скаржника в цій частині Судом відхиляються.
Верховний Суд у прийнятті цієї постанови керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі «Рябих проти Росії», від 09.11.2004 у справі «Науменко проти України», від 18.11.2004 у справі «Праведная проти Росії», від 19.02.2009 у справі «Христов проти України», від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у цій справі скаржник не зазначив й не обґрунтував.  
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
Відповідно до частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Касаційна скарга АМК підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення попередніх інстанцій зі справи - без змін, оскільки доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а рішення та постанова ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судові витрати
Понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на АМК, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.
Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
Рішення господарського суду міста Києва від 13.03.2020 та  постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2020 зі справи №   910/23375/17 залишити без змін, а касаційну скаргу Антимонопольного комітету України - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    І.   Колос

Суддя                                                                                                    І. Булгакова

Суддя                                                                                                    Т. Малашенкова