П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

05 серпня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 400/3557/19	

 	                     Головуючий в 1 інстанції: Малих О.В.                      рішення суду першої інстанції прийнято у м. Миколаїв                      10 березня 2020 року	

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача:                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛІНКОР ІНВЕСТ» до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛІНКОР ІНВЕСТ» звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Державній податковій службі України, а саме: визнання протиправними та скасування рішень про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 24 вересня 2019 року: № 1288457/41712874, № 1288461/41712874, № 1288456/41712874, № 128459/41712874, № 12884555/41712874, № 1288458/41712874; зобов`язання зареєструвати податкові накладні: від 01 серпня 2019 року № 2, від 02 серпня 2019 року № 3, від 03 серпня 2019 року № 4, від 03 серпня 2019 року № 5, від 04 серпня 2019 року № 6, від 06 серпня 2019 року № 7.
Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року задоволено позовні вимоги.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, так як позивачем не надано всіх необхідних документів для прийняття рішень про реєстрацію його податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, внаслідок чого податковим органом правомірно прийнято рішення про відмову у реєстрації відповідних податкових накладних.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у межах спірних правовідносин ТОВ «ГЛІНКОР ІНВЕСТ» з метою виробництва макухи соєвої придбало соєві боби у наступних контрагентів:
- ТОВ «КВАРТА ІНВЕСТМЕНТ» на підставі договору купівлі-продажу № 0508-19 від 05 серпня 2019 року та специфікації № 1 від 05 серпня 2019 року;
- ТОВ «ДАРК ПАК» на підставі договору купівлі-продажу № 0507-19 від 05 липня 2019 року та специфікації № 4 від 05 серпня 2019 року;
- ТОВ «ТЕРЦІЯ ІНВЕСТМЕНТ» на підставі договору купівлі-продажу № 0108-19 від 01 серпня 2019 року та специфікації № 1 від 01 серпня 2019 року;
- ТОВ «СЕЛЕСТОН» на підставі договору купівлі-продажу № 0208-19 від 02 серпня 2019 року та специфікації № 1 від 02 серпня 2019 року; 
- ТОВ «МОНГА» на підставі договору купівлі-продажу № 0208-19 від 02 серпня 2019 року та специфікації № 1 від 02 серпня 2019 року.
Факт придбання соєвих бобів у зазначених контрагентів підтверджується зібраними первинними бухгалтерськими документами, а саме: видатковими накладними, довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей, товарно-транспортними накладними, рахунками на оплату, реєстрами банківських документів за серпень - вересень 2019 року, платіжними дорученнями, оборотно-сальдовими відомостями за липень - серпень 2019 року, карткою складського обліку матеріалів.
В свою чергу, після здійснення переробки соєвих бобів та отримання готової продукції товариством реалізовано її за кодом УКТ ЗЕД 1507 «Олія соєва та фракції, рафіновані або нерафіновані, але без зміни хімічного складу» та УКТ ЗЕД 2304 «Макуха та інші тверді відходи і залишки, одержані під час вилучення соєвої олії, мелені або немелені, негранульовані або гранульовані».
Так, 28 травня 2019 року між позивачем та ТОВ «БОРИСПІЛЬСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД» (код ЄДРПОУ 42362447) укладено договір поставки макухи соєвої № 61/БКЗ, відповідно до умов якого постачальник (ТОВ «ГЛІНКОР ІНВЕСТ») зобов`язується в порядку та на умовах, визначених договором, здійснити поставку товару (макухи соєвої), який не обтяжений правами третіх осіб, та передати його у власність покупцю, а покупець - прийняти та оплатити поставлений товар належної якості та в обумовлені сторонами строки. 
У серпні 2019 року, на виконання умов вищезазначеного договору, позивачем поставлено на адресу ТОВ «БОРИСПІЛЬСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД».
Факт реалізації макухи соєвої підтверджується наступними первинними бухгалтерськими документами: видатковими накладними (№ 184 від 01 серпня 2019 року, № 185 від 02 серпня 2019 року, № 187 від 03 серпня 2019 року, № 186 від 03 серпня 2019 року, № 188 від 04 серпня 2019 року, № 189 від 06 серпня 2019 року), товарно-транспортними накладними (№ 156 від 01 серпня 2019 року, № 197 від 02 серпня 2019 року, № 196 від 02 серпня 2019 року, № 9 від 03 серпня 2019 року, № 045 від 05 серпня 2019 року, № 33 від 01 серпня 2019), рахунками на оплату (№ 184 від 01 серпня 2019 року, № 185 від 02 серпня 2019 року, № 186 від 03 серпня 2019 року, № 187 від 03 серпня 2019 року, № 188 від 04 серпня 2019 року, № 189 від 06 серпня 2019 року), реєстром банківських документів за серпень 2019 року, карткою складського обліку матеріалів № 00-0000008-1Н, оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 361 за серпень 2019 року. 
При цьому, якість виготовленого товару підтверджено якісними посвідченнями. 
Внаслідок чого, за результатами реалізації товару товариством складено та направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні: від 01 серпня 2019 року № 2, від 02 серпня 2019 року № 3, від 03 серпня 2019 року № 4, від 03 серпня 2019 року № 5, від 04 серпня 2019 року № 6, від 06 серпня 2019 року № 7. 
В свою чергу, після прийняття зазначених накладних, податковим органом зупинено їх реєстрацію, так як податкові накладні відповідають вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано товариству надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

При цьому, товариством направлено до податкового органу свої пояснення щодо підтвердження реальності здійснення господарської операції із наданням відповідних доказів, які отримані податковим органом.
Проте, рішенням податкового органу від 24 вересня 2019 року № 1288457/41712874 про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної № 2 від 01 серпня 2019 року у ЄРПН.
Рішенням податкового органу від 24 вересня 2019 року № 1288461/41712874 про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної № 3 від 02 серпня 2019 року у ЄРПН.
Рішенням податкового органу від 24 вересня 2019 року № 1288456/41712874 про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної № 4 від 03 серпня 2019 року у ЄРПН.
Рішенням податкового органу від 24 вересня 2019 року № 1288459/41712874 про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної № 5 від 03 серпня 2019 року у ЄРПН.
Рішенням податкового органу від 24 вересня 2019 року № 1288455/41712874 про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної № 6 від 04 серпня 2019 року у ЄРПН.
Рішенням податкового органу від 24 вересня 2019 року № 1288458/41712874 про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної № 7 від 06 серпня 2019 року у ЄРПН.
При у якості підстави для відмови у реєстрації зазначених податкових накладних податковим органом зазначено, що товариством не ненадано копій документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Не погоджуючись з вказаними рішеннями про відмову у реєстрації податкових накладних підприємство звернулось до суду з даним адміністративним позовом.
За наслідком встановлених обставин справи судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як податковим органом не доведено правомірності оскаржуваних рішень про відмову у здійсненні реєстрації спірних податкових накладних підприємства, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.
Так, згідно п. 201.1. ст. 201 ПК України, платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до п. 201.2 ст. 201 ПК України, форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
При цьому, згідно пп. 4 п. 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
При цьому, згідно п. 1.6 Критерії ризиковості платника податку та критерії ризиковості здійснення операцій зареєстровані в ДФС за № 1962/99-99-29-01-01 від 07 серпня 2019 року, комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:
керівник платника податку та/або головний бухгалтер, та/або особа, що має право підпису, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстровані (перереєстровані) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»;
платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);
платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;
платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;
платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);
в органах ДФС наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування.
Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв.
Відповідність платника податку Критеріям ризиковості платників податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.
Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.
Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації.
У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.
Інформація про внесення/виключення платника податку до/з переліку ризикових платників податків, відповідно до пунктів 1.1-1.6 цих Критеріїв, стає доступною платнику в Електронному кабінеті.
При цьому, згідно п. 2.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, операція, відображена у податковій накладній/розрахунку коригування, відповідає критеріям ризиковості здійснення операцій, якщо обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку(ий) подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр), дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин податковим органом зупинено реєстрацію складених підприємством податкових накладних за наслідком здійснення своєї господарської діяльності з контрагентом ТОВ «БОРИСПІЛЬСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД».
Між тим, з вищевикладених положень податкового законодавства вбачається, що складені платниками податків податкові накладні підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.
При цьому, встановлений ПК України обов`язок з реєстрації податкових накладних носить імперативний характер та безумовно має виконуватись відповідними платниками податків.
В свою чергу, зупиняючи реєстрацію податкових накладних підприємства податковим органом зазначено, що подані накладні відповідають вимогам п. 1.6 Критеріїв ризиковості платника податку і здійснення операцій.
Проте, всупереч вищевикладеним вимогам, податковим органом не конкретизовано, який саме критерій ризиковості платника податків, зазначений у п. 1.6 Критеріїв, ним вбачається у поданих позивачем накладних.
Між тим, у разі зупинення реєстрації податкової накладної платник податків має право направити податковому органу письмові пояснення та копії документів, що на його думку підтверджують факт здійснення спірної господарської операції.
В даному випадку, при зупинці реєстрації податкових накладних підприємства, останньому запропоновано надати додаткові пояснення та/або копії документів для прийняття рішення про реєстрацію його податкової накладної.
При цьому, податковим органом не зазначено повного переліку документів, які повинен надати позивач для здійснення реєстрації накладних.
В свою чергу, підприємством у встановлені строки, після зупинення реєстрації його накладних, подано до податкового органу відповідні документи, із зазначенням обставин передачі в оренду своєї нерухомості.
Проте, за наслідком отримання відповідних документів, податковим органом прийнято оскаржувані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.
Між тим, надаючи правову оцінку оскаржуваним рішенням податкового органу колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
При цьому, податковим органом в оскаржуваних рішеннях не зазначено з яких фактичних підстав ним зроблено висновок про ризиковість проведених операції, а також не зазначено обґрунтованих мотивів неприйняття наданих йому документів.
Внаслідок чого, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог, так як податковим органом не доведено правомірності оскаржуваних рішень, з чим погоджується колегія суддів.

В даному випадку, вищевикладений висновок колегії суддів відповідає правовій позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 29 листопада 2018 року (справа № 811/1669/17).
Крім того, варто зазначити, що з метою перевірки обставин на яких ґрунтуються позовні вимоги підприємства, судом зібрано копії документів, надані для реєстрації спірних податкових накладних.
В даному випадку, податковим органом не заперечується факт придбання товариством у спірному періоді бобів соєвих у своїх контрагентів, а саме: ТОВ «КВАРТА ІНВЕСТМЕНТ» на підставі договору купівлі-продажу № 0508-19 від 05 серпня 2019 року та специфікації № 1 від 05 серпня 2019 року; ТОВ «ДАРК ПАК» на підставі договору купівлі-продажу № 0507-19 від 05 липня 2019 року та специфікації № 4 від 05 серпня 2019 року; ТОВ «ТЕРЦІЯ ІНВЕСТМЕНТ» на підставі договору купівлі-продажу № 0108-19 від 01 серпня 2019 року та специфікації № 1 від 01 серпня 2019 року; ТОВ «СЕЛЕСТОН» на підставі договору купівлі-продажу № 0208-19 від 02 серпня 2019 року та специфікації № 1 від 02 серпня 2019 року; ТОВ «МОНГА» на підставі договору купівлі-продажу № 0208-19 від 02 серпня 2019 року та специфікації № 1 від 02 серпня 2019 року.
При цьому, після здійснення переробки придбаних соєвих бобів товариством реалізовано виготовлений товар (макуху) на адресу свого контрагента ТОВ «БОРИСПІЛЬСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД» на підставі укладеного договору поставки № 61/БКЗ від 28 травня 2019 року.
В даному випадку, факт переробки придбаних бобів пояснює зміну номенклатури придбаних та реалізованих у спірному періоді товарів.
В свою чергу, факт реалізації макухи соєвої підтверджується наступними первинними бухгалтерськими документами: видатковими накладними (№ 184 від 01 серпня 2019 року, № 185 від 02 серпня 2019 року, № 187 від 03 серпня 2019 року, № 186 від 03 серпня 2019 року, № 188 від 04 серпня 2019 року, № 189 від 06 серпня 2019 року), товарно-транспортними накладними (№ 156 від 01 серпня 2019 року, № 197 від 02 серпня 2019 року, № 196 від 02 серпня 2019 року, № 9 від 03 серпня 2019 року, № 045 від 05 серпня 2019 року, № 33 від 01 серпня 2019), рахунками на оплату (№ 184 від 01 серпня 2019 року, № 185 від 02 серпня 2019 року, № 186 від 03 серпня 2019 року, № 187 від 03 серпня 2019 року, № 188 від 04 серпня 2019 року, № 189 від 06 серпня 2019 року), реєстром банківських документів за серпень 2019 року, карткою складського обліку матеріалів № 00-0000008-1Н, оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 361 за серпень 2019 року. 
При цьому, якість виготовленого товару підтверджено якісними посвідченнями. 
Внаслідок чого, за результатами реалізації товару товариством складено та направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні: від 01 серпня 2019 року № 2, від 02 серпня 2019 року № 3, від 03 серпня 2019 року № 4, від 03 серпня 2019 року № 5, від 04 серпня 2019 року № 6, від 06 серпня 2019 року № 7. 
В свою чергу, як вірно встановлено судом першої інстанції, після зупинки реєстрації зазначених накладних, з метою здійснення реєстрації останніх, товариством направлено на адресу податкового органу додаткові докази та пояснення щодо придбання та подальшого перепродажу відповідного товару.
В даному випадку, колегія суддів вважає їх достатніми для здійснення реєстрації спірних податкових накладних, що складені за наслідком проведення вищевказаних господарських операцій.
При цьому, щодо посилань податкового органу на відсутність доказів, підтверджуючих відповідність продукції, колегія суддів зазначає, що товариством надано податковому органу посвідчення якості поставленої соєвої макухи, яким не надано жодної оцінки податковим органом в оскаржуваних рішеннях. 
Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України - залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року - без змін.
Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Державну податкову службу України.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя 	 	Яковлєв О.В.	
Судді	    	Градовський Ю.М.   Крусян А.В.