П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  560/759/20 
Головуючий у 1-й інстанції:  Божук Д.А. 
          Суддя-доповідач:  Капустинський М.М. 

06 серпня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Капустинського М.М. 
суддів:  Смілянця Е. С.  Граб Л.С. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року (рішення ухвалено у м.Хмельницькому) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - управління державної казначейської  служби України у м.Хмельницькому Хмельницької області  про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом, в якому просила визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Хмельницькій області щодо не підготування висновку про повернення гр. ОСОБА_1 надміру сплачених коштів у розмірі 59 895 (п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто п`ять) грн. 06 копійок та зобов`язати Головне управління ДПС у Хмельницькій області підготувати висновок про повернення гр. ОСОБА_1 надміру сплачених коштів у розмірі 59 895 (п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто п`ять) грн. 06 копійок і подати його до виконання в Управління Державної казначейської служби України у м.Хмельницькому Хмельницької області (ідентифікаційний код юридичної особи 38045529). В обґрунтування позовних вимог вказує, що 25.07.2019 Хмельницьким міськрайонним судом ухвалено рішення про розірвання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, укладеного між нею (продавцем) та іншою фізичною особою (покупцем). Таким чином, за цим договором вона не отримала прибутку в сумі 921462,92 гривень, а тому нею надміру сплачено податок на доходи фізичної особи в сумі 46073,12 грн. та військовий збір в сумі 13821,94 грн. Однак листом №3293/10/22-01-58-05 від 24.01.2020 відповідач відмовив у поверненні суми сплачених зобов`язань шляхом складання відповідного висновку, мотивуюче це відсутністю підстав для такого повернення.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Хмельницькій області щодо не підготування висновку про повернення   ОСОБА_1  надміру сплачених коштів у розмірі 59895 (п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто п`ять) грн. 06 коп.
Зобов`язано Головне управління ДПС у Хмельницькій області підготувати висновок про повернення ОСОБА_1 надміру сплачених коштів у розмірі 59895 (п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто п`ять) грн. 06 коп. та подати його до виконання в управління Державної казначейської служби України у м.Хмельницькому Хмельницької області.
Стягнуто на користь   ОСОБА_1  судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. В апеляційній скарзі зазначає, що відсутні підстави для повернення позивачу надміру сплачених коштів. 
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи  апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що між ОСОБА_1 (продавцем) та ОСОБА_2 (покупцем) 02.07.2018 укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення АДРЕСА_1 . Цей договір був посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №1837.
За домовленістю сторін продаж нежитлового приміщення вчинено за 921462,29 грн.
На момент укладання договору купівлі-продажу ОСОБА_1 сплачено податок на доходи фізичних осіб в сумі 46073,12 грн. та військовий збір в сумі 13821,94 грн., що підтверджується квитанціями від 02.07.2018. На квитанціях також міститься відмітка приватного нотаріуса - погашено за договором №1837 від 02.07.2018. Отже, сумарно позивачем сплачено 59895,06 грн.
В подальшому ОСОБА_1  звернулась з позовом до Хмельницького міськрайонного суду про розірвання договору купівлі-продажу у зв`язку з його невиконанням.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 25.07.2019 по справі №686/4864/19 розірвано договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 02 липня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Новченковим І.В., зареєстрованого у реєстрі за №1837, що укладений між   ОСОБА_1  та ОСОБА_2 Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3949 гривень 12 копійок інфляцій втрат за період з 01.01.2019 по 01.02.2019 та 1915 гривень 3% річних за неналежне виконання грошового зобов`язання за період 01.01.2019 по 01.03.2019, а всього 5864 (п`ять тисяч вісімсот шістдесят чотири гривні) 12 копійок. Також стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір.
Хмельницький апеляційний суд постановою від 03 грудня 2019 року залишив вказане рішення без змін.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №195359331 від 28.12.2019, нежитлове приміщення №1, що знаходиться АДРЕСА_2 адресою: АДРЕСА_3 є приватною власністю ОСОБА_1 
20.01.2020 ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького управління ГУ ДПС у Хмельницькій області із заявами про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору у зв`язку з розірванням за рішенням суду договору купівлі-продажу нежитлового приміщення.
Однак листом №3293/10/22-01-58-05 від 24.01.2020 ГУ ДПС у Хмельницькій області повідомило позивача, що у рішенні суду відсутні вимоги щодо повернення податку на доходи фізичних осіб та військового збору, сплачених при нотаріальному оформленні договору. Підстави повернення ПДФО в сумі 46073,12 грн. та ВЗ в сумі 13821,94 грн. відсутні.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача наявне право на повернення суми надміру сплаченого податку та військового збору, оскільки вони сплачені до бюджету безпідставно. При цьому позивач виконав усі умови, передбачені ПК України, які необхідні для повернення надміру сплачених сум.
Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України декларовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом України та Порядком інформаційної взаємодії Державної фіскальної служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені від 11.02.2019 №60.
Згідно підп.162.1.1 п.162.1 ст.162 ПК України платниками податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.
Приписами п.п.163.1.2 п.163.1 ст.163 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування резидента є доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).
Згідно з п.164.1 ст.164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Нормами  п.172.2 ст.172 ПК України визначено, що дохід, отриманий платником податку від продажу протягом звітного податкового року більш як одного з об`єктів нерухомості, зазначених у пункті 172.1 цієї статті, або від продажу об`єкта нерухомості, не зазначеного в пункті 172.1 цієї статті, підлягає оподаткуванню за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу.
Згідно п.167.2 ст.167 ПК України ставка податку становить 5 відсотків бази оподаткування у випадках, прямо визначених цим розділом.
Відповідно до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, ставка військового збору становить 1,5 відсотка доходів, визначених статтею 163 цього Кодексу.
Пунктом 172.4 статті 172 ПК України визначено, що під час проведення операцій з продажу (обміну) об`єктів нерухомості між фізичними особами нотаріус посвідчує відповідний договір за наявності оціночної вартості такого нерухомого майна та документа про сплату податку до бюджету стороною (сторонами) договору та щокварталу подає до контролюючого органу за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса інформацію про такий договір, включаючи інформацію про його вартість та суму сплаченого податку в порядку, встановленому цим розділом для податкового розрахунку.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем, під час укладення договору купівлі-продажу нерухомості, за яким вона виступала продавцем та мала отримати дохід, було сплачено податок з доходів фізичних осіб та військовий збір.
Однак, враховуючи розірвання договору купівлі-продажу, позивач не може вважатись особою, яка отримала дохід з продажу об`єкту нерухомого майна, за який раніше був сплачений податок на доходи фізичних осіб та військовий збір, а тому відсутня база та об`єкт оподаткування, визначені статтями 163-164 ПК України.
Так, згідно п.п.17.1.10 п.17.1 ст.17 ПК України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.
Приписами пунктів 43.1, 43.3 - 43.4 статті 43 ПК України передбачено, що  помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.
Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.
Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.
Отже, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції  про наявність у позивача права на повернення суми надміру сплаченого податку та військового збору, оскільки вони сплачені до бюджету безпідставно. При цьому позивач виконав усі умови, передбачені ПК України, які необхідні для повернення надміру сплачених сум.
Водночас, оскаржуване судове рішення не є таким, що відповідає вимогам статті 242 КАС України, оскільки суд першої інстанції залишив поза увагою наступне.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду.
У постанові від 12 лютого 2019 року № 826/7380/15 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання щодо належного способу захисту права платника ПДВ на отримання сум бюджетного відшкодування з ПДВ, зазначила, що, враховуючи відсутність механізму реального відшкодування платнику ПДВ узгодженої суми бюджетного відшкодування цього податку, такі способи захисту порушеного права, як зобов`язання контролюючого органу надати висновок про підтвердження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування або внести заяву платника податку до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, не призведуть до ефективного відновлення права платника податку. Ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права платника податку, є стягнення з Державного бюджету України через відповідний контролюючий орган на користь платника податку заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість та пені, нарахованої на суму такої заборгованості. Ухвалюючи зазначену постанову, Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постановах від 16 вересня 2015 року у справі № 21-881а15, від 17 листопада 2015 року у справі № 21-4371а15, від 2 грудня 2015 року у справі №21-2650а15, від 20 квітня 2016 року у справі №21-452а16, від 7 березня 2017 року у справі №820/19449/14.
Верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.
Статтею 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).
Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Враховуючи приписи частини другої статті 5 КАС України, суд може захистити право або інтерес іншим способом, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Позовні вимоги, заявлені у цій справі, спрямовані на повернення позивачем з Державного бюджету України надмірно сплачених сум податку на доходи фізичних осіб. Проте такий спосіб захисту прав як визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання підготувати та надати до органу казначейства висновок про повернення таких коштів (у разі, якщо суб`єкт звернення дотримався усіх визначених законом умов і це підтверджено судом) не може призвести до реального відновлення прав позивача. Така мета буде досягнута у випадку стягнення на користь позивача відповідних сум.
З метою виконання завдання адміністративного судочинства, передбаченого частиною першою статті 2 КАС України, щодо ефективного поновлення прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, саме на суд покладено обов`язок ухвалення рішення, яке відновить права платника податків у сфері публічно-правових відносин від порушень.
Суд першої інстанції, у справі, яка розглядається, не врахував висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 12 лютого 2019 року №826/7380/15, стосовно обрання ефективного способу захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, що є порушенням частини п`ятої статті 242 КАС України.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для стягнення суми бюджетного відшкодування на користь позивача з Державного бюджету України, що забезпечить правовий захист права позивача на отримання зазначеної суми, узгодженої в судовому порядку.
Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає - скасуванню в частині задоволення позову про зобов`язання Головного управління ДПС у Хмельницькій області підготувати висновок про повернення ОСОБА_1 надміру сплачених коштів у розмірі 59895 (п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто п`ять) грн. 06 коп. та подати його до виконання в управління Державної казначейської служби України у м.Хмельницькому Хмельницької області, з ухваленням у цій частині нового рішення про задоволення позову шляхом стягнення на користь позивача з Державного бюджету України надмірно сплачених сум податку на доходи фізичних осіб у розмірі 59895грн. 06 коп. В іншій частині рішення суду першої інстанції - залишити без змін. 
Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У силу  п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право  скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі  ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови  про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області задовольнити  частково.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - управління державної казначейської  служби України у м.Хмельницькому Хмельницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії скасувати в частині зобов`язання Головного управління ДПС у Хмельницькій області підготувати висновок про повернення ОСОБА_1 надміру сплачених коштів у розмірі 59895 (п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто п`ять) грн. 06 коп. та подати його до виконання в управління Державної казначейської служби України у м.Хмельницькому Хмельницької області.
Ухвалити в цій частині нове рішення.
Стягнути  з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) надміру сплачених коштів у розмірі 59895 (п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто п`ять) грн. 06 коп.
В іншій частині рішення залишити без змін. 

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Постанова суду складена в повному обсязі  06 серпня 2020 року.

Головуючий	 	 	Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Смілянець Е. С.    Граб Л.С.