Справа № 0915/2631/12 
Провадження № 22-ц/4808/573/20 
Головуючий у 1 інстанції Гургула В. Б. 
Суддя-доповідач Фединяк 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:
головуючого                Фединяка В.Д. ( суддя-доповідач) 
суддів:                Бойчука І.В., Девляшевського В.А.                
секретаря                Петріва Д.Б.
представників:         ОСОБА_1 ОСОБА_2 ;
                       ВАТ «Державний ощадний банк України» Бойчука М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу ДВС Тисменицького районного управління юстиції, ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» в особі Івано-Франківської філії, ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ВАТ «Державний ощадний банк України» про визнання недійсними прилюдних торгів, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 05 березня 2019 року, ухвалене суддею Струтинським Р.Р., повний текст якого складено 15 березня 2019 року, 
ВСТАНОВИВ:
У липні 2012 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції (далі - ВДВС Тисменицького РУЮ), Приватного підприємства спеціалізоване підприємство «Юстиція» в особі Івано-Франківської філії (далі - ПП СП «Юстиція» в особі Івано-Франківської філії), ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - ВАТ «Державний ощадний банк України»), про визнання недійсними прилюдних торгів. 
Позовна заява мотивована тим, що 15 травня 2012 року Івано-Франківською філією ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» проведені прилюдні торги з примусової реалізації належного їй домоволодіння та земельної ділянки АДРЕСА_1 , а також незавершеного будівництвом будівель туалету, котельні та складу по АДРЕСА_1 , що були предметом іпотеки. Вважала, що дані торги проведені з порушенням чинного законодавства, а тому є недійсними. Спірний будинок є житловим та основним місцем її проживання. Одночасно на праві власності їй належить нежитлове приміщення по АДРЕСА_2 . Державний виконавець зобов`язаний був звернутись із запитом в орган реєстрації БТІ та пересвідчитись в належності їй іншого майна, на яке слід звернути першочергове стягнення. Також нею було повідомлено державного виконавця про належність їй нежитлового приміщення. Державний виконавець протиправно звернув стягнення на житловий будинок. Крім того, вартість продажу спірного майна була встановлена з порушенням закону та сама процедура проведення торгів проведена з порушенням нормативних документів. Відповідач ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» в особі Івано-Франківської філії не повідомив її про дату, час та місце проведення прилюдних торгів, що унеможливило її участь в торгах. Просила визнати недійсними торги, проведені 15.05.2012 року Івано-Франківською філією ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» щодо примусової реалізації домоволодіння та земельної ділянки АДРЕСА_1 , а також незавершеного будівництвом будівель туалету, котельні та складу по АДРЕСА_1 (а.с.2-3, том 1).
Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2013 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недійсними прилюдні торги, проведені 15 травня 2012 року Івано-Франківською філією ПП СП «Юстиція» в особі Івано-Франківської філії щодо примусової реалізації домоволодіння та земельної ділянки АДРЕСА_1 , а також незавершеного будівництвом будівель туалету, котельні та складу по АДРЕСА_1 .
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 вересня 2013 року рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2013 року залишено без змін.
У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про перегляд рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2013 року за нововиявленими обставинами.
Заява мотивована тим, що 25 квітня 2012 року ПП СП «Юстиція» в особі Івано-Франківської філії направило Прокопів В.Ю. лист, яким повідомило, коли і за якою адресою відбудуться прилюдні торги з реалізації арештованого майна, а також вказало стартові (початкові) ціни кожного лоту. Ця обставина спростовує той факт, що ОСОБА_1 не могла оспорити вартість майна, на яке здійснювалося стягнення, та бути присутньою на торгах. Також державним виконавцем їй було роз`яснено, що виконавче провадження здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області про стягнення з неї на користь Тисменицького територіального відокремленого відділення філії Івано-Франківського ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором, стягнення здійснюється на предмет іпотеки, яким було забезпечено виконання основного зобов`язання за кредитним договором. Тобто, ніяких порушень зі сторони відділу виконавчої служби щодо стягнень на майно не було.
Посилаючись на те, що зазначені нововиявлені обставини заявнику стали відомі тільки нещодавно, мають істотне значення для вирішення справи, ОСОБА_3 просила суд задовольнити заяву про перегляд рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2013 року за нововиявленими обставинами, скасувати його та постановити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 05 березня 2019 року поновлено ОСОБА_3 процесуальний строк для розгляду заяви про перегляд рішення Тисменицького районного суду від 18 липня 2013 року за нововиявленими обставинами.
Заяву ОСОБА_3 про перегляд рішення Тисменицького районного суду від 18 липня 2013 року за нововиявленими обставинами задоволено. 
Рішення Тисменицького районного суду від 18 липня 2013 року скасовано за нововиявленими обставинами.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ВДВС Тисменицького РУЮ, ПП СП «Юстиція» в особі Івано-Франківської філії, ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ВАТ «Державний ощадний банк України», про визнання недійсними прилюдних торгів, відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2013 року визнано недійсними прилюдні торги, проведені 15 травня 2012 року з підстав порушення процедури проведення прилюдних торгів та реалізації майна, яке не було зареєстроване у встановленому законом порядку в реєстрі прав власності на нерухоме майно, а тому не могло бути об`єктом правочину купівлі-продажу на прилюдних торгах. 
Не погодившись з рішенням Тисменицького районного суду від 05 березня 2019 року суду, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій зазначає, що навіть за наявності рішення суду про визнання прилюдних торгів недійсними (у зв`язку з порушенням процедури їх проведення), рішення суду від 29.09.2011 року залишилося б невиконаним, як і зобов`язання перед кредитором ПАТ «Державний ощадний банк України».
Зазначав, що в матеріалах справи містяться відомості про те, що проведені Івано-Франківською філією ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» примусові торги відбулися з порушенням чинного на момент їх проведення законодавства України. З копії заявки державного виконавця, направленої в торгівельну організацію для проведення торгів, не вбачається, що відділ ДВС Тисменицького РУЮ подав правовстановлюючі документи на житловий будинок по АДРЕСА_1 . Наявність копії технічного паспорта не підтверджує факту реєстрації даного будинку в реєстрі прав власності. Представники відділу ДВС Тисменицького РУЮ та Івано-Франківської філії ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» в судовому засіданні не заперечили факту відсутності на момент проведення торгів документів, що посвідчували право власності позивачки ОСОБА_1 на спірний житловий будинок. Також зазначив, що при вирішенні справи та ухваленні рішення Тисменицьким районним судом 18.07.2013 року суду не було надано доказів реєстрації права власності на житловий будинок в КП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації», яке на час проведення прилюдних торгів проводило реєстрацію об`єктів нерухомості. Крім того, продаж одним лотом двох і більше одиниць майна будинків АДРЕСА_3 а», суперечить вимогам інструкції про проведення виконавчих дій, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999р. №74/5. За таких обставин відділ ДВС Тисменицького РУЮ подав на примусову реалізацію торгівельній організації майно, яке не було зареєстроване в установленому законом порядку, а тому не могло бути об`єктом купівлі-продажу нерухомого майна на прилюдних торгах.
Вказував, що державний виконавець під час примусового виконання рішення суду не здійснив заходів щодо виявлення за боржником ОСОБА_1 іншого, відмінного від житлового, майна. Таким чином, за наявності зареєстрованого за боржником ОСОБА_1 нежитлового приміщення по АДРЕСА_2 , в порушення вимог ст.46 ЗУ «Про виконавче провадження» звернув стягнення на житловий будинок та неправомірно подав заявку на примусову реалізацію даного житлового будинку.
Щодо заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, то заявником ОСОБА_5 не було надано суду жодних доказів на підтвердження того що факти, які їй стали відомі в березні 2016 року, не були та не могли бути їй відомі раніше. Як вбачається із оскаржуваного рішення суду, нововиявлені обставини, за якими здійснювався перегляд рішення суду від 18.07.2013 року, не були покладені в основу судового рішення про визнання прилюдних торгів недійсними. Також не було доведено той факт, що саме ця обставина є істотною та такою, що могла б істотно вплинути на прийняття рішення від 18.07.2013 року Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області в цій справі.
Вважав, що суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Струтинський Р.Р. був головуючим суддею при вирішенні справи №352/1690/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про витребування майна з чужого незаконного володіння, зокрема, домоволодіння та земельної ділянки АДРЕСА_1 , а також незавершеного будівництвом будівель туалету, котельні та складу по АДРЕСА_1 (а.с.2-3, том 1), яке було реалізовано з прилюдних торгів. Проте, ухвалою від 06.06.2018 року задоволено самовідвід судді Струтинського Р.Р. У зв`язку з цим, на думку апелянта, виникає сумнів у об`єктивності та безсторонності даного судді при прийнятті оскаржуваного рішення від 05 березня 2019 року.
З цих підстав просить скасувати рішення суду та відмовити у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (а.с.16-20, том 4).
Представник ОСОБА_4 ОСОБА_8 подав відзив на апеляційну скаргу. Вважає, що розгляд заяв про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не відноситься до повноважень апеляційного суду, про що просить апелянт в апеляційній скарзі. Рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 05.03.2019 року є законним та обґрунтованим, так як наявність підстав для визнання оскаржуваних торгів недійсними позивачем не доведено. Вважає, що висновки суду повністю відповідають обставинам справи та вказують на вірне застосування при винесенні рішення норм матеріального права. Позивачка зазначає, що державним виконавцем було порушено черговість звернення на майно боржника при примусовому виконанні рішення суду про стягнення заборгованості. Крім того, державним виконавцем було передано на реалізацію об`єкт без правовстановлюючих документів. Вважає зазначені доводи апелянта безпідставними, оскільки ці порушення не мають відношення до проведення торгів. Державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір. В матеріалах справи відсутні рішення, якими встановлено протиправність дій державного виконавця під час виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа суду про стягнення з позивачки коштів. Крім того, такі дії не були оскаржені позивачкою у встановленому законом порядку, зокрема шляхом подання скарги на дії державного виконавця, чи подання окремого позову про визнання дій державного виконавця незаконними. Наявність порушень з боку відповідачів, на які посилається позивач, нею не доведені, як не доведено і факт можливого впливу на результати проведених торгів, порушення прав позивачки не відбулося. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити (а.с.95-101, том 4).
У судовому    засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, просить задовольнити подану скаргу.
ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_8   повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, проте у судове засідання не з`явились, що відповідно ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у його відсутності. 
Розгляд справи за відсутності сторін та учасників справи, щодо яких наявна інформація про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи не є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя.
Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, що у квітні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про перегляд рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2013 року за нововиявленими обставинами.
Заява мотивована тим, що 25 квітня 2012 року ПП СП «Юстиція» в особі Івано-Франківської філії направило Прокопів В.Ю. лист, яким повідомило, коли і за якою адресою відбудуться прилюдні торги з реалізації арештованого майна, а також вказало стартові (початкові) ціни кожного лоту. Отже, ця обставина спростовує той факт, що ОСОБА_1 не могла оспорити вартість майна, на яке здійснювалося стягнення, та бути присутньою на торгах. Також державним виконавцем їй було роз`яснено, що виконавче провадження здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області про стягнення з неї на користь Тисменицького територіального відокремленого відділення філії Івано-Франківського ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором, стягнення здійснюється на предмет іпотеки, яким було забезпечено виконання основного зобов`язання за кредитним договором. Тобто, ніяких порушень зі сторони відділу виконавчої служби щодо стягнень на майно не було.
Посилаючись на те, що зазначені нововиявлені обставини заявнику стали відомі тільки нещодавно, мають істотне значення для вирішення справи, ОСОБА_3 просила суд задовольнити заяву про перегляд рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2013 року за нововиявленими обставинами, скасувати його та постановити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду. Таким чином, нововиявленими обставинами за своєю суттю є фактичні дані, що в установленому законом порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення (частина друга статті 423 ЦПК України).
Заява про перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень судів апеляційної інстанцій, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення (частина друга статті 425 ЦПК України).
 Стаття 429 ЦПК України унормовує розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами; за змістом частини другої цієї статті суд розглядає справу за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.
Відповідно до частини четвертої статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Згідно роз`яснень, викладених у пунктах 4, 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. 
Таким чином, нововиявлені обставини необхідно відрізняти від нових обставин та нових доказів. Головною відмінністю нововиявлених обставин від нових обставин є момент їх виникнення. Так, нові обставини - це обставини, які виникли вже після ухвалення рішення суду та не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Відмінність нововиявлених обставин від нових доказів полягає в тому, що нові докази - це відомості про обставини справи, які досліджувалися судом, проте ці докази з тих чи інших причин не були надані суду під час розгляду справи.
Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
При вирішенні заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами суд, з урахуванням змісту статті 423 ЦПК України, має перевірити наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. Лише при перегляді рішення у випадку його скасування за нововиявленими обставинами, суд зобов`язаний дати оцінку цим обставинам на наявність чи відсутність підстав для задоволення позову.
Судом  установлено, що обставини  на  які  ОСОБА_3   посилається  як  нововиявлені, зокрема, про те, що 25 квітня 2012 року ПП СП «Юстиція» в особі Івано-Франківської філії направило Прокопів В.Ю. лист, яким повідомило, коли і за якою адресою відбудуться прилюдні торги з реалізації арештованого майна, а також вказало стартові (початкові) ціни кожного лоту і ця обставина спростовує той факт, що ОСОБА_1 не могла оспорити вартість майна, на яке здійснювалося стягнення, та бути присутньою на торгах. Також державним виконавцем їй було роз`яснено, що виконавче провадження здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області про стягнення з неї на користь Тисменицького територіального відокремленого відділення філії Івано-Франківського ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором, стягнення здійснюється на предмет іпотеки, яким було забезпечено виконання основного зобов`язання за кредитним договором та ніяких порушень зі сторони відділу виконавчої служби щодо стягнень на майно не було, є неповне встановлення фактичних обставин справи, а не нововиявлені обставини, які істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2013 року, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково та визнано недійсними прилюдні торги, проведені 15 травня 2012 року Івано-Франківською філією ПП СП «Юстиція» в особі Івано-Франківської філії щодо примусової реалізації домоволодіння та земельної ділянки АДРЕСА_1 , а також незавершеного будівництвом будівель туалету, котельні та складу по АДРЕСА_1 було предметом перегляду в апеляційному порядку та ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 вересня 2013 року  залишено без змін.
Отже, обставини на які ОСОБА_3 посилається як нововиявлені, відповідно до частини четвертої статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, так як є доказими, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами" роз`яснено судам, що процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
Обставини, які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України ( в редакції на час вирішення спору, п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України в ред. від 15.12.2017 р.), не є нововиявленими обставинами.
Судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені п. ч. 2 ст. 423 ЦПК України відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України (пункти 6 і 7).
При вирішенні заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами суд, з урахуванням змісту статті 423 ЦПК України, має перевірити наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. Лише при перегляді рішення у випадку його скасування за нововиявленими обставинами, суд зобов`язаний дати оцінку цим обставинам на наявність чи відсутність підстав для задоволення позову.
Повноважень скасовувати рішення суду першої інстанції, ухвалене за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, і ухвалювати процесуальне рішення з приводу розгляду заяви про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами, відмовляти у її задоволенні, тобто розглядати по суті, апеляційний суд немає, так як це є компетенцією суду, судове рішення якого переглядається.
Аналогічний по суті висновок міститься у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 755/21917/14-ц (провадження № 61-24916св18), від 27 березня 2019 року у справі № 761/22804/15-ц (провадження № 61-2584св18), від 03 липня 2019 року у справі № 200/9663/16-ц (провадження № 61-40582св18), від 13 листопада 2019 року у справі № 2610/12441/2012 (провадження № 17970св18), від 18 грудня 2019 року № справі № 359/4291/16-ц (провадження № 61-5761св19).
Відповідно до ч. ч. 2, 3, 6 ст. 429  ЦПК України  справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду. З набранням законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі.
Тлумачення даних вимог закону свідчить, що апеляційний суд після скасування рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами і ухвалення судом першої інстанції рішення має перевірити його законність по суті та прийняти рішення за результатами розгляду апеляційної скарги відповідно до положень ст. 374 ЦПК України.
Тому повноважень скасовувати таке рішення і постановлювати процесуальне рішення з приводу розгляду заяви про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами, тобто розглядати по суті, апеляційний суд немає, так як це є компетенцією суду, судове рішення якого переглядається, а тому справа підлягає направленню до продовження розгляду до суду першої інстанції.
Також належить врахувати наведене та мати на увазі, що за встановлення апеляційним судом відсутності передбачених ЦПК України підстав для скасування рішення у зв`язку з новоявленими обставинами, необхідно виходити з того, що у цьому випадку суд, який розглядав заяву про перегляд, мав постановити ухвалу про відмову у задоволені такої заяви (частина третя статті 429 ЦПК України).
При цьому для суду апеляційної інстанції визначальним у такому випадку є не форма прийнятого судом першої інстанції процесуального документа, а те, яке судове рішення підлягало ухваленню за таких обставин і саме з цього апеляційний суд мав виходити, обираючи процесуальну форму реагування на судове рішення.
За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, оскільки рішення перешкоджає подальшому провадженню, постановлене в результаті неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, із порушенням норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, та які призвели до постановлення незаконної ухвали.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381, 382, 389 ЦПК України, суд 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області задовольнити частково. 
Рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 05 березня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст складений 03 липня 2020 року.        

Судді:                                                                         В.Д.Фединяк 
І.В. Бойчук
В.А.Девляшевський