Ухвала
 
21 вересня 2020 року
м. Київ 
 
справа № 295/355/20
провадження № 61-13266ск20 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду міста Житомира від 11 лютого 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 03 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради, Департаменту реєстрації Житомирської міської ради, Міськрайонного управління в Житомирському районі та міста Житомир Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування рішення Житомирської міської ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
03 вересня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Богунського районного суду міста Житомира від 11 лютого 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду             від 03 серпня 2020 року у вказаній вище справі. 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з наступних підстав.
Пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України встановлено, що до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
В касаційній скарзі заявник вказує, що відповідно до пункту 9 частини першої статті п`ятої Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.
Так, згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Однак, в порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України жодних належних доказів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону заявником до касаційної скарги не долучено.
Про що, уповноваженим представником Верховного Суду складено акт від 15 вересня 2020 року № 1076.
Відповідно до частини другої та п`ятої статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Отже, ОСОБА_1 необхідно надати суду документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, засвідчений належним чином, або документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми. 
Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»», в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі). 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що з 01 січня 2018 року прожитковий мінімум на одну особу працездатну особу встановлено у розмірі - 1 762 грн.
Отже, розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» становить (1 762 грн * 0,4) * 2) * 200 % = 2 819,20 грн, а тому заявнику слід сплатити 2 819,20 грн судового збору.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, ЄДРПОУ - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО-899998,номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA678999980000031219207026007, рахунок отримувача - 31219207026007, ККДБ - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку - 207.
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду міста Житомира від 11 лютого 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 03 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради, Департаменту реєстрації Житомирської міської ради, Міськрайонного управління в Житомирському районі та міста Житомир Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування рішення Житомирської міської ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 21 жовтня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                         І. В. Литвиненко