УХВАЛА

28 липня 2020 року 
Київ
справа №540/2737/19
адміністративне провадження №К/9901/18105/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Білак М.В.,
суддів - Радишевської О.Р., Яковенка М.М., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану його адвокатом Мороз Анжелою Іванівною на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2020 року у справі №540/2737/19 за позовом ОСОБА_1 до Херсонського міського голови Миколаєнка Володимира Васильовича про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії 
в с т а н о в и в :
Позивач звернулася до суду з позовом в якому просив:
визнати протиправним та скасувати розпорядження відповідача від 29 листопада 2019 року № 260 р "Про зупинення дії рішення Херсонської міської ради від 25 листопада 2019 року № 2204";
визнати протиправною бездіяльність відповідача по незабезпеченню повторного розгляду рішення Херсонської міської ради від 25 листопада 2019 року № 2204 "Про створення тимчасової контрольної комісії Херсонської міської ради з питань контролю за станом організації харчування дітей у дошкільних, загальноосвітніх навчальних закладах комунальної форми власності" у двотижневий строк;
зобов`язати Херсонського міського голову підписати рішення Херсонської міської ради від 25 листопада 2019 року № 2204 "Про створення тимчасової контрольної комісії Херсонської міської ради з питань контролю за станом організації харчування дітей у дошкільних, загальноосвітніх навчальних закладах комунальної форми власності".
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року позовні вимоги задоволені частково,  позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Херсонського міського голови Миколаєнка В.В. від 29 листопада 2019 року № 260 р "Про зупинення дії рішення Херсонської міської ради від 25 листопада 2019 року №2204". Визнано протиправними дії Херсонського міського голови Миколаєнка В.В. щодо неналежної організації повторного розгляду рішення Херсонської міської ради від 25 листопада 2019 року № 2204 "Про створення тимчасової контрольної комісії Херсонської міської ради з питань контролю за станом організації харчування дітей у дошкільних, загальноосвітніх навчальних закладах комунальної форми власності". У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2020 року, рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправним та скасування розпорядження Херсонського міського голови Миколаєнка В.В. від 29 листопада 2019 року №260р «Про зупинення дії рішення Херсонської міської ради від 25.11.2019 року №2204» та в частині визнання протиправними дій Херсонського міського голови Миколаєнка В.В. щодо неналежної організації повторного розгляду рішення Херсонської міської ради від 25 листопада 2019 року №2204 «Про створення тимчасової контрольної комісії Херсонської міської ради з питань контролю за станом організації харчування дітей у дошкільних, загальноосвітніх навчальних закладах комунальної форми власності»- скасовано та прийнято в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог. Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року в частині стягнення судових витрат скасовано, в іншій частині рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року залишено без змін.
У поданій касаційній скарзі адвокат позивача з посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
8 лютого 2020 набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, що передбачають нові підстави для касаційного оскарження.
Так, відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального  права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного  Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається, зокрема, підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування  норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Дослідивши подану касаційну скаргу на предмет відповідності наведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що у скарзі не зазначені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
При цьому касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише посилання на фактичні обставини справи, цитати нормативних актів, зазначення, що судом апеляційної інстанції рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та неправильним застосуванням норм процесуального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень у розумінні частини четвертої статті 328 КАС України.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження. 
Отже, враховуючи наведене подана касаційна скарга ОСОБА_1 , подана його адвокатом Мороз А.І. на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2020 року у справі №540/2737/19 не відповідає вказаним вимогам КАС України.
Верховний Суд, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог статті 330 КАС України постановляє ухвалу про залишення без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Зважаючи, на внесені зміни до законодавства,  скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме зазначити підстави для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини четвертої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини 2 статті 330 КАС України.
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу (залишення позовної заяви без руху).
За таких обставин,  за правилами статей 169, 332 КАС України касаційну скаргу необхідно залишити без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків.
Керуючись статтями 169, 328-332 та пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України суд,
УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану його адвокатом Мороз Анжелою Іванівною на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2020 року у справі №540/2737/19 залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в мотивувальній частині цієї ухвали.

Вказаний процесуальний строк, встановлений судом, може бути продовжений у випадку, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк є підставою для повернення касаційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак
О.Р. Радишевська
М.М. Яковенко,
Судді Верховного Суду