КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД   

Справа   361/7607/19                                                                           Головуючий у І-й інстанції - Дутчак І.М.
апеляційне провадження № 22-ц/824/5972/2020                              Доповідач Заришняк Г.М.
 
П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
16 липня    2020 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого - Заришняк Г.М.
Суддів - Мараєвої Н.Є., Рубан С.М.
при секретарі -  Діденку А.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою  Обслуговуючого кооперативу  «Житлово-будівельний кооператив «Діамант плюс» на ухвалу  Броварського  міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2019 року в справі за позовом  ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Діамант», Обслуговуючого кооперативу  «Житлово-будівельний кооператив «Діамант плюс» про визнання майнового права  на об`єкт  фінансування,- 
                                                  В С Т А Н О В И В :
 
Ухвалою Броварського міськрайонного  суду Київської області від 29 листопада  2019 року забезпечено позов шляхом  заборони ЖБК «Діамант» та ОК ЖБК «Діамант плюс» передавати (відчужувати) третім особам майнові права на об`єкт будівництва  - однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . 
В апеляційній скарзі  ОК  ЖБК «Діамант плюс», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм  процесуального права, просить  ухвалу  суду   скасувати, стягнути з позивача судовий збір.
В суді апеляційної інстанції представник ОК  ЖБК «Діамант плюс» підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.
Інші учасники справи  до суду  не з`явились, про час та місце  розгляду справи повідомлені належним чином, правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористались.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленої ухвали   суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню  з таких підстав.
Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої  інстанції виходив з її доведеності та обґрунтованості.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Відповідно до вимог статті 149  ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявна тоді, коли у сторони спору є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.
Саме з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідачів на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову стосовно предмета спору.
За змістом п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 4 Постанови Пленуму №9 Верховного Суду України «Про практику застосування судами  цивільного процесуального законодавства  при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. 
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.
З  матеріалів  справи вбачається, що  ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ЖБК «Діамант», ОК  «ЖБК «Діамант плюс»,  предметом і підставою якого є визнання за нею, у зв`язку з невиконанням умов договору ЖБК "Діамант" про сплату пайових внесків № 110 від 25 жовтня 2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та ЖБК "Діамант", майнового права на пай у виді однокімнатної квартири, сплачений нею у повному обсязі в розмірі 510 748 грн. Отже, між сторонами дійсно виник спір з приводу належного виконання договірних зобов`язань.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням, і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.
 Заява про забезпечення позову в достатній мірі обґрунтована необхідністю забезпечення позову, позивачкою викладено свої доводи щодо можливості настання несприятливих наслідків у разі невжиття таких заходів, а зазначені  ОСОБА_1 підстави та вид забезпечення позову є співмірними із пред`явленими вимогами, вид забезпечення позову обрано  відповідно до ст. 150 ЦПК України, й він не порушує прав і охоронюваних законом інтересів відповідача.
Частиною 3 ст.150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Виходячи з вищенаведеного, а також  враховуючи предмет та підставу спору у даній справі,  суд першої інстанції  прийшов  до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення заяви про  забезпечення позову шляхом заборони ЖБК "Діамант" і ОК "ЖБК "Діамант Плюс" передавати (відчужувати) третім особам  майнові права на об`єкт будівництва - однокімнатну квартиру  АДРЕСА_2 , виходячи з того, що  невжиття заходів забезпечення даного  позову може істотно  ускладнити  чи унеможливити  виконання рішення суду у разі задоволення судом позову. 
Ухвала суду відповідає вимогам норм  процесуального права й не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Доводи апеляційної скарги про те, що  забезпечення позову порушує правова відповідача як власника  грошових коштів, внесених позивачкою (асоційованим членом) в якості пайових внесків, оскільки  на підставі  договору про сплату  пайових внесків позивачка є  власником паю (частини  пайового  фонду кооперативу), а не власником (майбутнім власником) квартири не можуть бути підставою для скасування законної ухвали суду, оскільки відповідно до п.2 Договору №110/4 про сплату пайових внесків до ЖБК «Діамант» предметом договору є те, що Кооператив   за рахунок пайових внесків Учасника та пайових внесків інших асоційованих членів Кооперативу зобв`язуються організувати (здійснити) будівництво об`єкту будівництва  на земельній ділянці, здати його в експлуатацію, та передати позивачці  приміщення  квартири, на яку накладено арешт та всі документи, необхідні для реєстрації права власності.
Крім того, колегія суддів зазначає, що заходи забезпечення позову мають  тимчасовий  характер  і діють до виконання рішення суду,  яким закінчується розгляд справи по суті.
               Доводи апеляційної скарги про   не вирішення судом першої інстанції питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення, не є підставою для скасування законної та обґрунтованої ухвали суду.
               Вимоги щодо змісту і форми ухвали суду визначено статтею 260 ЦПК України. Відповідно до частини сьомої статті 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
               Згідно із частиною першою статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).
               Оже, суд має право, однак він не зобов`язаний вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача.
               Випадки обов`язкового застосування зустрічного забезпечення встановлені частиною третьою статті 154 ЦПК України, відповідно до якої суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.
               Проте, жодна із обставин, перерахованих у частині третій статті 153 ЦПК України, судом першої інстанції встановлена не була.
              Інші доводи апеляційної скарги   ухвалу суду не спростовують та не впливають на правильність висновків суду.
Керуючись   ст.ст.367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний  суд, -
 
П О С Т А Н О В  И В :
 
Апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу  «Житлово-будівельний кооператив «Діамант плюс» - залишити без задоволення.
Ухвалу  Броварського  міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти  днів.
Повна постанова виготовлена 17 липня  2020  року. 
 
Головуючий
 
Судді: