ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 вересня 2020 року           справа №200/4619/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді- доповідача Ястребової Л.В., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В. розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року у справі № 200/4619/20-а (головуючий І інстанції Череповський Є.В., складене в повному обсязі 25.06.2020 року в м.Слов`янську Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                       УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області, в якому просив визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Донецькій області щодо несписання з ОСОБА_1 боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 18188,39 грн. та не виключення боргу (недоїмки) у сумі 18188,30 грн. з інтегрованої картки платника ОСОБА_1 ; зобов`язати ГУ ДПС у Донецькій області списати з ОСОБА_1 суму боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 18188,30 грн. та внести відповідні зміни до інтегрованої картки платника ОСОБА_2 ; стягнути з ГУ ДПС у Донецькій області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 10000,00 грн. та судовий збір у сумі 840,80 грн.
В обґрунтування позову зазначив, що бездіяльність відповідача щодо не виключення з інтегрованої картки платника суми заборгованості (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 18188,30 грн., після скасування судом вимоги від 23.03.2018 року № Ф-501-17, є протиправною. Позивач вважає, що відповідачем не виконано рішення суду від 11.07.2018 року у справі № 805/4220/18-а.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі, порушення норм матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначив, що судом не враховано ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України, Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422, відповідно до яких обов`язок щодо внесення змін до інтегрованої картки платника єдиного соціального внеску у відповідача виникає після скасування рішення про донарахування сум грошового зобов`язання та після набрання законної сили відповідним судовим рішенням. Вважає, що суд невірно ототожнив поняття безнадійної заборгованості та списання заборгованості на підставі рішення суду. Звертає увагу суду, що у даному випадку предметом спору є не оскарження рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені, а списання заборгованості за вимогою, яка скасована рішенням суду. Крім того, наголошує, що суд не звернув увагу, що з 26.12.2016 року його підприємницька діяльність припинена.
Справа розглянута в порядку ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.  
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановив наступне.
Позивач – ОСОБА_1 (РНОКПП   НОМЕР_1 ), з 14.05.2008 року був зареєстрований як фізична особа – підприємець у Слов`янсько-Лиманському управлінні Головного управління ДПС у Донецькій області. З 01.01.2012 до 31.12.2016 був платником єдиного податку. З 29.12.2016 року підприємницьку діяльність припинено. Місце проживання: АДРЕСА_1 .
ГУ ДФС України у Донецькій області, відповідно до ст. 25 Закону №2464, сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 23.03.2018 року № Ф-501-17, якою позивачу станом на 28.02.2017 року нараховано до сплати боргу (недоїмки) з ЄСВ у розмірі 19406,97 грн. (а.с. 12).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2018 року у справі № 805/4220/18-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання недійсною вимоги задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) від 23.03.2018 року №Ф-501-17 в частині періоду з 14.04.2014 року до дня винесення вимоги. Рішення набрало законної сили 12.09.2018 року (а.с. 13).
Заборгованість в сумі 1218,67 грн. сплачена позивачем згідно квитанції №0.0.1250661819.1 від 25.01.2019 року (а.с. 17).
В січні 2020 року від Головного управління ДПС у Донецькій області позивачу надійшло нагадування про наявність боргу з єдиного внеску у сумі 18188,30 грн. (а.с. 18).
Листом від 23.01.2020 року позивач звернувся до відповідача про роз`яснення підстав і періоду наявності вказаного боргу та зазначив про визнання протиправною та скасування вимоги від 23.03.2018 року № Ф-501-17 в частині 18189,25 грн. (а.с. 19).
Листом від 19.02.2020 року № 14186/10/05-99-10-03-14 Головне управління ДПС у Донецькій області повідомило позивача, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2018 року у справі № 805/4220/18-а скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску № Ф-501-17 від 23.03.2018 року у сумі 19406,97 грн. Однак скасування вимоги не зменшує суми боргу (недоїмки) по суті (а.с. 20-21).
Згідно інтегрованої картки платника станом на 31.12.2019 року за позивачем рахується заборгованість у сумі 18188,3 грн. (а.с. 22).
За приписами п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 25 Закону № 2464-VІ, органи доходів і зборів зобов`язані, зокрема: здійснювати контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону; здійснювати контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру страхувальників Державного реєстру.
Відповідно до п. 61.1 ст. 61, пп.62.1.2 п. 62.1 ст. 62 ПК України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Податковий контроль здійснюється, зокрема, шляхом інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів.
Згідно зі ст. 71, пп.72.1.1 п. 72.1 ст. 72 ПК України, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.
Для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація: що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, звітах про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків; про застосування реєстраторів розрахункових операцій;
За приписами п. 2 розділу І, п.п.1, 2 підрозділу 4 розділу V Порядку №422, ІКП - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.
Працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження органу ДФС, до компетенції яких належать розгляд скарг при проведенні процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах при проведенні процедури судового оскарження прийнятих податкового повідомлення-рішення/рішення/вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних інформаційних систем забезпечують внесення даних до інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зв`язків записів зазначених інформаційних систем із записами підсистеми, що відображає результати КПР.
Відображенню в інформаційній системі органів ДФС підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій.
Залежно від інформації, яка завантажена в інформаційну систему органів ДФС з інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, одночасно змінюється статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску та в ІКП відображається така інформація щодо оскарження донарахованих сум та прийнятих рішень відповідними органами, зокрема, інформація з рішення суду, прийнятого по суті.
Статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску змінюється відповідно до суті рішення (постанови) ("Скасовується в судовому порядку"/ "Вручено, судовий розгляд"/ "Анульовано").
У підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та рішень щодо єдиного внеску змінюється на "Скасовується в судовому порядку"/"Вручено, судовий розгляд"/ "Анульовано" при частковому скасуванні.
У разі якщо за результатами судового оскарження донарахована/зменшена сума з урахуванням її складових (платіж, санкція, пеня) у повному обсязі скасовується (статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на "Скасовується в судовому порядку"), то в ІКП відображення облікових показників (операцій) щодо донарахування/зменшення суми не проводиться.
Відповідальні працівники підрозділів, які проводять контрольно-перевірочні заходи, щоденно опрацьовують інформацію, завантажену в підсистему, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи з інформаційних систем органів ДФС, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскаржень.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що Закон № 1669-VII не скасовує обов`язків платника податків (єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), а лише надає можливість на період АТО не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі.
Матеріали справи свідчать, що предметом позову у справі   №805/4220/18-а було оскарження вимоги Головного управління ДФС у Донецькій області від 23.03.2018 року № Ф-501-17. Позовні вимоги були задоволені частково, оскільки позивач, протягом спірного періоду з 14.04.2014 року по день винесення вимоги перебував на обліку в органі доходів і зборів, що розташований на території населеного пункту, де проводиться антитерористична операція та здійснював свою господарську діяльність на території проведення антитерористичної операції. При цьому, як суд вірно зазначив, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.07.2018 року у справі № 805/4220/18-а не було зобов`язано контролюючий орган провести коригування (списати) суму боргу в інтегрованій картці платника єдиного соціального внеску.
Таким чином, вимоги про зобов`язання відповідача внести зміни до інтегрованої картки платника податків, а саме виключити з ІПК нарахованих сум з єдиного соціального внеску задоволенню не підлягають.
Порядок списання податкового боргу визначений чинним законодавством.
Відповідно до п. 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI, недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.
Згідно з пунктом 101.1 статті 101 Податкового кодексу України, списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.
Пунктом 101.2 статті 101 Податкового кодексу України, під терміном «безнадійний» розуміється:
101.2.1. податковий борг платника податку, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв`язку з недостатністю майна банкрута;
101.2.2. податковий борг фізичної особи, яка:
визнана у судовому порядку недієздатною, безвісно відсутньою або оголошена померлою, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом;
померла, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом;
понад 720 днів перебуває у розшуку;
101.2.3. податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом;
101.2.4. податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин);
101.2.5. податковий борг платника податків, щодо якого до Державного реєстру внесено запис про його припинення на підставі рішення суду, а для банків - на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження звіту про завершення ліквідації банку або рішення Національного банку України про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора і завершення ліквідаційної процедури.
Відповідно до пункту 3.1 Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів від 10.10.2013 року № 577 (далі - Порядок), визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів (далі - ІС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.
Пунктами 4.1, 4.2 зазначеного Порядку передбачено, що у випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню.
До заяви обов`язково додаються документи, зазначені в підпункті 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, які підтверджують, що податковий борг вважається безнадійним.
За результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Рішення про списання безнадійного податкового боргу складається у двох примірниках: перший - для платника податків, другий - для органу доходів і зборів.
Отже, списанню підлягає лише безнадійний борг, який списується на підставі рішення відвідного територіального органу.
Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється позивачем, що у визначеному законом порядку не звертався до податкового органу з заявою про списання безнадійного податкового боргу та рішення стосовно того списання податковим органом не приймалося.
Доводи позивача щодо припинення підприємницької діяльності з 29.12.2016 року є неприйнятними, оскільки сума боргу (недоїмки) охоплюється періодом, коли позивач був зареєстрованим як фізична особа-підприємець. 
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності ГУ ДПС у Донецькій області щодо несписання позивачу боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 18188,30 грн. та не виключення боргу (недоїмки) у сумі 18188,30 грн. (вісімнадцять тисяч сто вісімдесят вісім грн. 30 коп.) з інтегрованої картки платника ОСОБА_1 , зобов`язання ГУ ДПС у Донецькій області списати з нього суму боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 18188,30 грн. та внести відповідні зміни до інтегрованої картки платника ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.
Позовна вимога про стягнення з ГУ ДПС у Донецькій області моральної шкоди у сумі 10000,00 грн. є похідною від заявлених позовних вимог, тому також не підлягає задоволенню.
За змістом частини першої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                          ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року по справі № 200/4619/20-а залишити без змін.
Повне судове рішення складено 15 вересня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                      Л.В. Ястребова

Судді                                                                                                          А.А. Блохін 

                                                                                                                      І.В. Сіваченко