У Х В А Л А
 
17 вересня 2020 року
 
м. Київ
 
Справа № 2-1309/10
Провадження № 14-144зц20
 
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Лященко Н. П., 
суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., 
перевіривши заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 16 червня 2010 року, ухвали Апеляційного суду Житомирської області від 09 вересня 2010 року та ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 червня 2020 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до 25 гарнізонного будинку офіцерів, начальника 25 гарнізонного будинку офіцерів про визнання незаконними наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за виконання додаткового обсягу робіт,
ВСТАНОВИЛА:
У вересні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ начальника 25 гарнізонного будинку офіцерів від 24 березня 2009 року № 22 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани; визнати незаконним та скасувати наказ від 30 жовтня 2009 року № 89 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани; визнати незаконним наказ від 20 листопада 2009 року № 95 про звільнення, поновити його на роботі та стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу. 
Вказані позови було об`єднано в одне провадження, а в якості співвідповідача до участі в справі залучено 25 гарнізонний будинок офіцерів.
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 16 червня 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 09 вересня 2010 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Верховний Суд України ухвалою від 12 жовтня 2010 року відмовив у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 5 частини третьої статті 328 ЦПК України у зв`язку з тим, що касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.
В подальшому ОСОБА_1 неодноразово звертався до суду з касаційними скаргами. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалами від 06 червня 2011 року, 29 липня 2011 року, 14 вересня 2012 року, 31 жовтня 2012 року, 11 січня 2013 року, 22 січня 2014 року, 12 травня 2014 року, 27 листопада 2014 року, 16 січня 2015 року, 01 квітня 2015 року, 02 липня 2015 року, 21 вересня 2015 року, 25 грудня 2015 року та 21 березня 2016 року відмовив у відкритті касаційного провадження.
Верховний Суд ухвалами від 28 вересня 2018 року, 03 грудня 2018 року, 01 лютого 2019 року, 25 квітня 2019 року, 31 травня 2019 року, 12 липня 2019 року, 04 жовтня 2019 року, 02 грудня 2019 року та від 18 травня 2020 року відмовив у відкритті касаційного провадження з підстав, передбачених пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України у зв`язку з наявністю ухвали суду про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ці ж судові рішення. 
04 червня 2020 року ОСОБА_1 в черговий раз подав касаційну скаргу у вищевказаній справі.
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 червня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, які вже були предметом касаційного оскарження.
У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Великої Палати Верховного Суду із заявою, в якій просив переглянути ухвалу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 червня 2020 року та вищезазначені рішення судів першої та апеляційної інстанцій.
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 31 серпня 2020 року відмовлено у прийнятті зазначеної заяви.
16 вересня 2020 року на адресу Великої Палати Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 ,в якій останній просить переглянути та скасувати ухвалу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 червня 2020 року, рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 16 червня 2010 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 09 вересня 2010 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
В заяві посилається на неоднакове застосування судами касаційної інстанції норм права та наявність виключних обставин, які на його думку полягають у тому, що суди порушують його право на доступ до суду.
Вивчивши заяву ОСОБА_1 .Велика Палата Верховного Суду вважає, що відсутні підстави для її прийняття з огляду на таке.
Чинний процесуальний закон не передбачає інституту перегляду Великою Палатою Верховного Суду судових рішень Касаційного цивільного суду у зв`язку з неоднаковим застосуванням судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального чи процесуального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.
Крім того, законом передбачено виключний перелік підстав, за наявності яких можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили.
Так, статтею 423 ЦПК України встановлено, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є:
1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане;
2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом;
3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.
Заява ОСОБА_1 не містить посилань на жодну з наведених підстав для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами.
Оскільки ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 червня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 16 червня 2010 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 09 вересня 2010 року, а Велика Палата Верховного Суду відповідно до норм чинного ЦПК України не наділена повноваженнями здійснювати перегляд такої ухвали суду касаційної інстанції, а також ураховуючи, що заява ОСОБА_1 не містить посилань на наявність виключних обставин, у прийнятті цієї заяви до розгляду слід відмовити. 
Керуючись статтями 388, 403, 409 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
У прийнятті Великою Палатою Верховного Суду заяви  ОСОБА_1 про перегляд рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 16 червня 2010 року, ухвали Апеляційного суду Житомирської області від 09 вересня 2010 року та ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 червня 2020 року відмовити та повернути її разом з доданими матеріалами заявнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
  Суддя-доповідач                                      	 	 	  Н. П. Лященко  	
  Судді:	   	  Н. О. Антонюк  	   	  О. С. Золотніков	
 	 	  Т. О. Анцупова  	 	  В. С. Князєв	
 	 	  С. В. Бакуліна  	 	  Л. М. Лобойко	
 	   	  В. В. Британчук  	   	  О. Б. Прокопенко	
 	   	  Ю. Л. Власов  	   	  В. В. Пророк	
 	   	  М. І. Гриців  	   	  Л. І. Рогач	
 	 	  Д. А. Гудима  	 	  О. М. Ситнік	
 	 	  В. І. Данішевська  	   	  О. С. Ткачук	
 	 	  Ж. М. Єленіна  	 	  В. Ю. Уркевич