Справа № 456/238/20                                 Головуючий у 1 інстанції: Янів Н.М. 
Провадження № 33/811/512/20                 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Дуткевича Михайла Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 березня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
Конфісковано в дохід держави предмети торгівлі - пляшку з-під горілки з написом «Zubrovka» всередині якої міститься прозора рідина з різким запахом спирту, яка знаходяться на зберіганні у архіві Стрийського міськрайонного суду Львівської області.
Стягнуто з   ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 13.01.2020 р. близько 15:30 год. ОСОБА_1 у м. Моршин по вул. Зеленій з рук продав пляшку 0,5 літ. спиртово - водної суміші ОСОБА_2 за ціною 40грн., чим порушив вимоги ч. 3 ст. 156 КУпАП.
Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на незаконність та необґрунтованість постанови судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 березня 2020 року, просить таку скасувати, а провадження по цій справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що категорично заперечує факт продажу горілки, самогону чи іншого роду алкогольних напоїв 13.01.2020 року, в тому числі і спиртово-водної суміші ОСОБА_3 , моменту продажу з рук горілки (спирту, спиртово-водної суміші тощо) ніхто не зафіксував і немає цьому свідків, у протоколі вказано, що апелянт продав спиртово-водну суміш на вул. Зеленій у м. Моршин, а свідок ОСОБА_4 в суді першої інстанції вказав, що купив у нього чистий спирт у приміщенні пункту прийому металобрухту, проте огляд пункту металобрухту не проводився, пляшка з невідомою речовиною не була вилучена та опечатана з участю понятих, експертиза цієї рідини не проведена і не визначено, що міститься у пляшці. 
Зазначає, що не була виконана постанова Стрийського міськрайонного суду Львівської області судді Бучківської В. від 20.01.2020 року про направлення на доопрацювання матеріалів даної адміністративної справи. 
Вказує на повне неспівпадіння пояснення свідка ОСОБА_5 в суді першої інстанції та викладених ним обставин, які зазначені в оскаржуваній постанові.
Покликається на безпідставне визнання як доказу його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП рапорту працівника поліції Штефанець Р., а також пояснення свідка ОСОБА_6 про продаж апелянтом алкогольних напоїв її чоловікові - ОСОБА_7 без допиту останнього в суді.
Крім того вказує на те, що ч.3 ст. 156 КУпАП, згідно листа Мінекономрозвитку від 11.06.2014 року № 3503-06/19380-07, може бути застосована лише при купівлі-продажу алкогольних напоїв в режимі господарсько-підприємницької діяльності, жодних належних та допустимих доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП на стадії скерування цієї адміністративної справи до суду не було, а в суді першої інстанції таких доказів не здобуто.
На його переконання, пояснення свідка ОСОБА_5 про те, що він купив у апелянта спиртово-водну суміш за 40 грн. у приміщенні пункту прийому металобрухту (хоча суд не визнав купівлю-продаж, а обмін металобрухту на спирт чи спиртово-водну суміш) за відсутності інших належних та допустимих доказів і категоричному запереченні ОСОБА_1 у продажі чи обміні на метал спирту чи спиртово-водної суміші ОСОБА_3 не може бути підставою для притягнення апелянта до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.156 КУпАП.
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на підтримання поданої апеляційної скарги, захисника - адвоката Дуткевича М.В., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, дотримавшись вищезазначених вимог закону, об`єктивно з`ясував та дослідив всі обставини справи і докази у ній.
Так, ч.3 ст.156 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за   торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами з рук, і тягне за собою накладення штрафу від двохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.
Так, висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія АПР 18 №523522, письмовими поясненнями ОСОБА_7 від 04.01.2020 р., згідно яких останній ствердив, що придбав пляшку спирту об`ємом 1 літр у візуально знайомого йому чоловіка ОСОБА_8 за 165 грн., письмовими поясненнями ОСОБА_6 , письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 13.01.2020 р, рапортом ДОП СППП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області від 13.01.2020р., висновком по заяві громадянки ОСОБА_6 від 13.01.2020 р. Оглянутим в судовому засіданні суду першої інстанції речовим доказом, а саме пляшку з під горілки з написом «Zubrovka», наповнена прозорою рідиною з різким запахом спирту, а також іншими доказами, які наявні в матеріалах справи, яким суд дав належну оцінку.
Так, допитаний в судовому засіданні в суді першої інстанції в якості свідка ДОП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 показав, що саме ним було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 .. Так 13.01.2019, ним на вулиці Привокзальній в м. Моршин був виявлений ОСОБА_2 в якого з кишені куртки стирчала пляшка з під горілки. На його запитання, що це таке, останній відповів що це спиртова суміш, яку він придбав на пункті прийому металобрухту в ОСОБА_1 , що по вул. Зеленій в м. Моршин. Вказана пляшка з написом «Zubrovka» всередині якої містилась рідина з різким запахом спирту, була ним вилучена та відповідним чином опечатана. Відповідно на ОСОБА_2 було складено протокол та винесено постанову за ст. 177 КУпАП. В подальшому ним було складено протокол на ОСОБА_10 за незаконний продаж алкогольних напоїв. При цьому, що ОСОБА_1 відмовився надати добровільний дозвіл на проведення працівниками поліції огляду належних йому приміщень.
Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні місцевого суду показала, 04.01.2020р. вона звернулась з письмовою заявою в поліцію, оскільки її чоловік ОСОБА_7 , який зловживає алкоголем перебував у стані сп`яніння, та на її запитання де він купляє алкоголь відповів, що у ОСОБА_8 , який приймає металобрухт та макулатуру на вул. Зеленій в м. Моршин. Ствердила, що ОСОБА_1 дійсно продає спирт. Вона особисто неодноразово просила останнього не продавати спирт її чоловіку, щоб той не отруївся.
Також свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні суду першої інстанції вказав, що проживає у м. Моршин. ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього день народження, а тому ІНФОРМАЦІЯ_3 , він маючи металолом пішов на прийом металобрухту, що по вул. Зеленій в м. Моршин. На місці за зданий ним металолом ОСОБА_1 дав пляшку спиртової суміші. По дорозі додому, того ж дня він був зупинений дільничим ОСОБА_9 , який вилучив у нього цю пляшку алкоголю. Також вказав, що раніше неодноразово замінював металолом на спирт у ОСОБА_1 .
Допитаний в судовому засіданні районного суду свідок ОСОБА_11 , показав, що ОСОБА_2 є його товариш з яким вони проживають за однією адресою в м. Моршин. 14.01.2020, в ОСОБА_2 день народження, а тому напередодні 13.01.2020 ОСОБА_2 сказав, що піде на металоприйом, що на вул. Зеленій в м. Моршин до ОСОБА_1 , щоб придбати пляшку алкоголю. Коли ОСОБА_4 повернувся додому підвечір 13.01.2020, він запитав чому той не придбав горілку, на що останній відповів, що горілку він придбав, однак таку вилучили працівники поліції. Окрім того, повідомив, що також неодноразово здавав металобрухт на пункт прийому, що вищевказаною адресою, однак ОСОБА_1 , гроші їм за це не давав, а завжди розраховувався горілкою (спирто-водневою сумішшю).
Окрім того, в судовому засіданні суду першої інстанції була допитана в якості свідка ОСОБА_12 працівник КП «Зелене місто Моршинської міської ради», показала, що в той день 13.01.2020, перебувала на роботі в приміщенні будівлі КП «Зелене місто», що по вул. Зеленій в м. Моршин. Де дільничим інспектором поліції була запрошена взяти участь в якості понятої при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який відмовився підписувати протокол. Наскільки вона зрозуміла в змісті протоколу йшлося про незаконну торгівлю алкогольними напоями, при цьому вона бачила, що працівник поліції в поліетиленовому пакеті тримав наповнену пляшку з-під горілки.
Також аналогічні покази надав місцевому суду свідок ОСОБА_13 .
Таким чином, наведеними доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП.
Щодо доводів апелянта про те, що судом першої інстанції не було встановлено всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а обставини, які суд встановив не відповідають дійсності та не підтверджується належними і допустимими доказами у справі, то такі на думку суду є безпідставними, так як згідно постанови суду першої інстанції вбачається, що суддя першої інстанції врахував та вказав у постанові усі зазначені в матеріалах справи докази.
Доводи апеляційної скарги про незаконність, необґрунтованість постанови суду першої інстанції та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи апеляційним судом не беруться до уваги, оскільки такі не знайшли свого підтвердження.
На переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, які суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги та належним чином мотивував своє рішення.
Всі інші обставини на які посилається ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі не впливають на законність прийнятого судом першої інстанції рішення.
При цьому, апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне відмовити правопорушнику ОСОБА_1 в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції відносно останнього залишити без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 , залишити без змін, а його апеляційну скаргу, без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя          М.Ф.Романюк