УХВАЛА        
 
06 серпня 2020 року
м. Київ
 
справа № 484/5200/18
провадження № 61-11517ск20 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду                            Жданової В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 березня 2020 року та постанову Миколаївсткого апеляційного суду від 02 червня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Первомайського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», третя особа - управління у справах дітей Первомайської міської ради Миколаївської області, про визнання постанови та акта державного виконавця про передачу спірного майна в рахунок погашення боргу недійсними та їх скасування,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У серпні 2020 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 березня 2020 року та постанову Миколаївсткого апеляційного суду від 02 червня 2020 року, здана до поштового відділення зв`язку 01 серпня 2020 року, про що свідчить відбиток поштового штемпеля на конверті, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого частиною першою статті 390 ЦПК України.
У клопотанні, доданому до касаційної скарги, ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на отримання копії постанови апеляційного суду 09 червня 2020 року, в підтвердження чого надає конверт поштової кореспонденції. Крім того, зазначає, що відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень ЦПК України (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваної постанови) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. 
 
Частиною другою статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Частиною третьою статті 390 ЦПК України передбачено, що строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин, він підлягає поновленню.
 
Разом з цим, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки заявником судовий збір у розмірі, визначеному підпунктом                   7 пунктом 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», не сплачений.
 
У касаційній скарзі заявник посилається на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті                    5 Закону України «Про судовий збір» як учасник бойових дій. До касаційної скарги заявником додана копія посвідчення учасника бойових дій від 03 березня 2016 року серії УБД № 068632. 
 
За змістом пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
 
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) зроблений правовий висновок про те, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті               5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
 
Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Серед них немає пільг щодо звільненням від сплати судового збору у справах із вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у цій справі.
 
Враховуючи те, що предметом спору у цій справі є визнання постанови та акта державного виконавця про передачу спірного майна в рахунок погашення боргу недійсними та їх скасування, тому відсутні підстави вважати, що справа, пов`язана із порушенням прав заявника як учасника бойових дій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту учасників бойових дій.  
 
Таким чином, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом, оскільки заявником не надано доказів сплати судового збору, або документів, які б свідчили про наявність пільг щодо сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».
 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1 762 грн.
 
Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми (1762 х 0,4 х 200% = 1409,60).
 
Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі                1 409 грн 60 коп. або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
 
Частиною другою статті 393 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею               392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникові строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ :
 
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 березня 2020 року та постанови Миколаївсткого апеляційного суду від 02 червня 2020 року.
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від                       12 березня 2020 року та постанову Миколаївсткого апеляційного суду від 02 червня 2020 року залишити без руху.
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 28 серпня   2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                      В. С. Жданова