Справа № 417/5821/18 
Провадження № 22-ц/810/263/20 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  11 серпня 2020 м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 

головуючого - Лозко Ю.П. 
суддів – Назарової М.В., Стахової Н.В.
за участю секретаря судового засідання - Сінько А.І.
представника позивача – ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_2 
на рішення Марківського районного суду Луганської області від 27 лютого 2020 року, ухваленого судом у складі судді Рукас О.В.

у справі про стягнення аліментів,

учасники справи:
позивач – ОСОБА_2 
відповідач – ОСОБА_3 

встановив:

У червні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 , який згодом уточнила та остаточно просила суд  стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх заробітків (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.06.2018 року і до її повноліття, аліменти на її утримання у розмірі 1/6 части всіх доходів в період знаходження її в декретній відпустці, починаючи з 15.06.2018 року і до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку. 
Рішенням Марківського районного суду Луганської області від 27 лютого 2020 року позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з  ОСОБА_3 на користь  ОСОБА_2  аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.06.2018 року і до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнуто з  ОСОБА_3 на користь  ОСОБА_2  аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.06.2018 року і до ІНФОРМАЦІЯ_2 і до досягнення дитиною повнолітнього віку.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог про стягнення з відповідача на її користь на її утримання грошової допомоги у розмірі 1/6 частини від всіх його доходів до досягнення донькою ОСОБА_4 трирічного віку починаючи з 10.08.2019, та ухвалити в цій частині нове рішення яким задовольнити вимоги.
За доводами апеляційної скарги, суд першої інстанції порушив норми матеріального і процесуального права, зокрема безпідставно відмовив у вказаній вище частині позовних вимог через їх недоведеність, не врахував, тих обставин, які не заперечував відповідач, що він є власником рухомого та нерухомого майна, зокрема автомобілю Шевроле Авео, квартири та земельного паю, тому висновки суду в цій частині про неможливість останнього надавати матеріальну допомогу на утримання позивача до досягнення малолітньою дитиною донькою ОСОБА_5 трирічного віку є помилковими. 
Відповідач правом відзиву не скористався.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника скаржника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці першому пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» та частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У третьому абзаці пункту 15 названої постанови Пленуму зазначено, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.
Предметом апеляційного перегляду справи є рішення суду в частині незадоволених вимог щодо стягнення аліментів до досягнення малолітньою дитиною трирічного віку.
Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам рішення суду в оскаржуваній частині відповідає.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову у вказаній частині, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено обставин, які б свідчили, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання позивача до досягнення їхньою дитиною трьох років. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих правильних висновків суду не спростовують.
За частиною 2 статті 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин 2,4 статті 84 та статей 86,88 СК України.
Отже, виходячи зі змісту вказаних норм позивач має право на утримання від батька дитини, незалежно від її матеріального становища, але за умови, що чоловік має можливість надавати матеріальну допомогу.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Відповідач ОСОБА_3 є батьком малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка постійно проживає з позивачем ОСОБА_2 .
Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною.
Відповідач офіційно працевлаштований, отримує стабільний заробіток, за рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 20.06.2017 зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітній дітей.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На час ухвалення судом рішення в оскаржуваній частині суд врахував усі аліментні зобов`язання відповідача і дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні вимог про стягнення з нього аліментів на утримання позивача до досягнення їхньою дитиною ОСОБА_5 трьох років, оскільки можливості надавати таку допомогу відповідачем судом не встановлено.
Довід апеляційної скарги про те, що судом безпідставно не взято до уваги, що відповідач є власником рухомого та нерухомого майна, зокрема автомобілю Шевроле Авео, квартири та земельного паю, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки ці обставини судом враховуються при визначені розміру аліментів на дитину ( ч.1 ст.182 СК України).
Доказів, які б спростовували висновки суду скаржником не надано. 
Посилання скаржника на ті обставини, що оскільки з 10.08.2019 припинено сплату відповідачем аліментів стягнутих за рішенням суду на утримання сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки ця обставина не спростовує висновків суду в оскаржуваній частині рішення. 
Крім того, колегія суддів зауважує, що надання допомоги на утримання жінки, зокрема позивача з якою проживає малолітня дитина до досягнення нею трьох років не є обов`язком відповідача в розумінні вказаних вище норм, а є лише правом позивача на її отримання за умови доведення можливості надавати таку допомогу відповідачем.
Інші доводи скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи в оскаржуваній частині рішення.
У відповідності ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Марківського районного суду Луганської області від 27 лютого 2020 року в оскаржуваній частині залишити без змін.
Постанова Луганського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.
Дата складення повної постанови – 17 серпня 2020 року.

Головуючий                                                                   Ю.П. Лозко

Судді:                 М.В. Назарова

             Н.В. Стахова