Ухвала
іменем України
09 липня 2020 року
м. Київ
справа № 463/3239/19
провадження № 51-2529ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах Кас` ОСОБА_5 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 15 червня 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 02 червня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах Кас` ОСОБА_6 про скасування арешту на майно, а саме грошових коштів в сумі 2081794 грн.
Львівський апеляційний суд ухвалою від 15 червня 2020 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за скаргою адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 02 червня 2020 року.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням адвокат ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції. 
Перевіривши доводи наведені в касаційній скарзі, долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити виходячи з наступного.
Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Як убачається з оскаржуваної ухвали апеляційного суду, рішення про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження на ухвалу слідчого судді було прийнято на підставі ч. 4 ст. 399 КПК, яка передбачає, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Так, пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачає «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи, що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).
Згідно з ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, визначено частинами 1 та 2 ст. 309 КПК.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна, або відмову в ньому, тобто судові рішення, які були постановлені в порядку ст. 173 КПК.
При цьому можливості оскарження ухвал слідчого судді, які прийняті в порядку         ст. 174 КПК, зокрема про скасування арешту майна чи відмову в цьому, кримінальний процесуальний закон не передбачає.
Таким чином, згідно положень ст. 309 КПКухвала слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про скасування арешту майна, постановлена за правилами ст. 174 КПК, не підлягає апеляційному оскарженню.
Як убачається з ухвали Львівського апеляційного суду від 15 червня 2020 року, адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді про відмову в задоволенні його клопотання про скасування арешту майна, а саме грошових коштів в сумі 2081794 грн, тобто на судове рішення, яке не входить до переліку ухвал слідчого судді, які, відповідно до вимог ст. 309 КПК, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
Отже, суд апеляційної інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а тому діяв відповідно до положень ч. 4 ст. 399 вказаного Кодексу та прийняв законне, обґрунтоване, належно вмотивоване судове рішення, з яким погоджується і колегія суддів касаційної інстанції.
Враховуючи викладене, Суд вважає, що відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК                    у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката необхідно відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах Кас` ОСОБА_5 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 15 червня 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                          ОСОБА_2                 ОСОБА_3