ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" липня 2020 р.           Справа№ 910/2867/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Пашкіної С.А.
суддів:            Сітайло Л.Г. 
          Буравльова  С.І. 

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:
від позивача:  не з`явився; 
від відповідача: не з`явився; 

розглянувши апеляційну скаргу           Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард"
на рішення           Господарського суду міста Києва від 04.05.2020
у справі           № 910/2867/20 (суддя Пукшин Л.Г.)
за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард"
до           Акціонерного товариства "Українська залізниця"
про          стягнення 5 163, 00 грн.

                                                  ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.05.2020 у справі №910/2867/20 позов задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" штраф за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 5  163грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000грн. 00 коп. 
Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:
- відповідачем взято на себе зобов`язання згідно укладеного 07.02.2018 договору про надання послуг,  з перевезення вантажу - вагонів залізничних,   на підставі складних залізничних накладних, копії яких наявні в матеріалах справи;
- факт порушення відповідачем правил перевезення вантажу належним чином доведений та документально підтверджений, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу є обґрунтованими;
- відповідачем не доведено наявності виняткових обставин, що визначені у приписах ст. 233 ГК України та ст. 551 Цивільного кодексу України з наявністю яких законодавець пов`язав виникнення підстав для зменшення розміру штрафних санкцій судом.
Ухвалюючи рішення у даній справі та зменшуючи розмір витрат на професійну правничу допомогу до 2000грн. (позивачем заявлено до стягнення 4000,00грн.) місцевий господарський суд вказує про те, що витрати у розмірі 2000,00грн. (враховуючи предмет та підстави позовних вимог у справі, обставини даної справи та її складність) мають характер необхідних, а їх розмір є розумним та виправданим (як обов`язкової умови для відшкодування таких витрат іншою стороною). 
Не погоджуючись з рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2020 у справі №910/2867/20 в частині відмови у стягненні 4000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу скасувати та прийняти у цій частині нове рішення, яким стягнути з АТ «Українська залізниця» на користь ТОВ «Грейнсвард» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000грн. У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.
В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що:
- судом не враховано, що відповідачем як монополістом, який проігнорував заявлені позивачем претензії, тим самим взявши на себе тягар  понесення додаткових судових  витрат не надано жодного доказу на спростування заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу;
- ні відзив, ні клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу з відповідними доказами на адресу позивача не надходили, в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази  такого направлення. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2020  відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард», справу №920/2867/20 призначено до розгляду на 08.07.2020.
Від відповідача (06.07.2020) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2020 в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
У відзиві на апеляційну скаргу  відповідач зазначає про те, що:
- судом правомірно взято до уваги рівень складності, юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг і обгрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору, враховано, що  розгляд цієї справи здійснювався у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання, малозначність справи в розумінні ч.5 ст.12 ГПК України, надано оцінку тому, що адвокатом надавались послуги в аналогічних правовідносинах.   
В судове засідання апеляційного господарського суду 08.07.2020 не з`явились представники сторін.
При вирішенні питання про можливість розгляду справи у відсутності представників сторін судовою колегією встановлено, що:
- позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали Північного апеляційного господарського суду від  24.06.2020 про призначення до розгляду справи на 08.07.2020);
- відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить витяг з сайту Укрпошти, за інформацією якого, відправлення (ухвала Північного апеляційного господарського суду від  24.06.2020 про призначення до розгляду справи на 08.07.2020) вручено відповідачу за довіреністю - 30.06.2020.
Враховуючи належне повідомлення позивача та відповідача про дату та час розгляду апеляційної скарги у справі,  те, що явка учасників судового процесу не визнана обов`язковою, їх неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги у справі по суті, про причини неявки сторони суд не повідомили судова колегія ухвалила розгляд апеляційної скарги у справі у відсутності представників сторін.
Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи судовою колегією встановлено.
07.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард", як замовником,  та Публічним акціонерним товариством  "Українська залізниця", як перевізником, укладено договір №07153/ПЗ-2018 про надання послуг, предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.
Відповідно до п.1.3. договору надання послуг за цим договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.
Як вбачається з матеріалів справи, залізничними накладними №41985573, №41985755 та №41985904 підтверджується факт того, що 20.08.2019 відповідачем було  прийнято до перевезення вантаж на станції Чорноморська (для ОПЗ) Одеської залізниці вантаж - вагони залізничні, на власних осях, не поіменовані в алфавітному порядку. Станція призначення - Козова Львівської залізниці. Одержувач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард".
Згідно          графи 49 перевізних          документів №41985573, №41985755 та №41985904 про прибуття вантажу позивача повідомлено 30.08.2019 року о 13 год. 00 хв.
Позивачем 30.08.2019 року о 14 год. 43 хв. здійснено розкредитування вказаних перевізних документів, що підтверджується графою 53 відповідно.
Залізничними накладними №42157974, №42158022 та №42158030 також підтверджується факт того, що 24.08.2019 відповідачем прийнято до перевезення по станції Чорноморська (для ОПЗ) Одеської залізниці вантаж - вагони залізничні, на власних осях, не поіменовані в алфавітному порядку. Станція призначення - Козова Львівської залізниці. Одержувач - ТОВ "Грейснвард".
Згідно графи 49 перевізних документів №42157974, №42158022 та №42158030 про прибуття вантажу позивача повідомлено 02.09.2019 року о 14 год. 25 хв.
Позивачем 02.09.2019 року о 16 год. 26 хв. здійснено розкредитування вказаних перевізних документів, що підтверджується графою 53 відповідно.
Відповідно до графи 52 залізничних накладних № 41985573, № 41985755 та № 41985904, № 42157974, № 42158022 та № 42158030 вагони, які прямували до станцій призначення Акціонерним товариством "Українська залізниця" доставлені після закінчення встановленого строку доставки, про що свідчать відповідні календарні штемпелі видачі вантажу на цих накладних.
В наведених залізничних накладних, за якими Акціонерним товариством "Українська залізниця" допущено прострочення доставки вантажу, відмітки про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки не проставлені, що вказує на відсутність поважних причин прострочення термінів доставки вантажу одержувачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард".
Внаслідок прострочення Акціонерним товариством "Українська залізниця" строків доставки вантажів, визначених Правилами обчислення термінів доставки вантажів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 за № 865/5086 (далі - Правила обчислення термінів доставки вантажів) Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" нарахувало залізниці штраф на загальну суму 5  163,00 грн.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.
Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Згідно з ч.6 ст. 306 Господарського кодексу України, відносини, пов`язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.
Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 затверджено Статут залізниць України (далі - Статут), який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту (п. 2 Статуту).
На підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила); б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів); г) інші нормативні документи. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України (п. 5 Статуту).
Пунктом 6 Статуту визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.
Статтями 22, 23 Статуту передбачено, що за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.
Відповідно до ст.909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).
Укладення договору перевезення вантажу шляхом складання транспортної накладної передбачено також  Господарським кодексом України.
Таким чином, відповідачем взято на себе зобов`язання з перевезення вантажу на підставі складених залізничних накладних, копії яких наявні в матеріалах справи.
Відповідно до ч.1 ст.919 Цивільного кодексу України перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.
Перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі (ч.1 ст.313 Господарського кодексу України).
Згідно зі ст.920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).
Відповідно до ст.41 Статуту залізниць України, залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.
Згідно з п.1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу, термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.
Відповідно до підпункту 1.1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів, у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.
Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі "Навантаження призначено на число місяць" (п.2.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів).
Терміни доставки для вагонних відправок застосовуються при перевезенні вантажів, для яких надані окремі вагони та при перевезенні порожніх власних і орендованих вагонів (п.2.2 Правил обчислення термінів доставки вантажів).
Згідно з п.2.4 наведених Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу та на одну добу у разі переадресування вантажу.
Відповідно до п.2.10 Правил обчислення термінів доставки вантажів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.
Згідно зі ст.23 Закону України "Про залізничний транспорт" у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.
Відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України, за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:
10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;
20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;
30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.
Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.
Згідно п. 8 Правил видачі вантажів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 за № 862/5083 оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.
З перевізних документів №41985573, №41985755 та №41985904 вбачається наступне:
- вантаж прийнятий до перевезення 20.08.2019 року (графа 56);
- відстань перевезення - 712 км (графа 30);
- перевезення здійснювалося вагонною відправкою (графа 29).
Розрахунок терміну доставки вантажу: 712 км / 200 км/добу = 4 доби (округлюється до повної доби)
4 доби + 1 доба = 5 діб (відповідно до п.2.4 Правил збільшується на 1 добу на операції пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу).
Таким чином, відповідно до Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644, граничний термін доставки вантажу по вищевказаним перевізним документам - 25.08.2019.
Однак, вантаж за вказаними перевізними документами доставлено 30.08.2019 року (графа 51), тобто прострочення доставки становить 4 доби.
З перевізних документів №42157974, №42158022 та №42158030 вбачається наступне:
- вантаж прийнятий до перевезення 24.08.2019 року (графа 56);
- відстань перевезення - 712 км (графа 30);
- перевезення здійснювалося вагонною відправкою (графа 29).
Розрахунок терміну доставки вантажу: 712 км / 200 км/добу = 4 доби (округлюється до повної доби)
4 доби + 1 доба = 5 діб (відповідно до п. 2.4 Правил збільшується на 1 добу на операції пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу).
Таким чином, відповідно до Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644, граничний термін доставки вантажу по вищевказаним перевізним документам - 29.08.2019 року.
Однак, вантаж за вказаними перевізними документами доставлено 02.09.2019 року (графа 51), тобто прострочення доставки становить 3 доби.
Пунктом 2.9 Правил передбачено, що про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.
Відповідно до додатки 3 "Пояснення щодо заповнення накладної" до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644, така відмітка проставляється в графі 49 електронної накладної.
Проте, перевізні документи №41985573,          №41985755,          №41985904, №42157974, №42158022 та №42158030 відміток про причини, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, не містять.
Таким чином, факт порушення відповідачем правил перевезення вантажу належним чином доведений та документально підтверджений, загальний розмір штрафу за несвоєчасну доставку вантажів становить 5  163,00 грн.
В апеляційній скарзі у цій справі вказано, що рішення суду першої інстанції позивачем оскаржується лише в частині часткового задоволення вимог про стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу, а відтак, враховуючи, що рішення в частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідач на користь позивача штрафу в сумі 5  163,00 грн. не оскаржується, згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України в цій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не переглядається.
Щодо вимог апеляційної скарги в частині, що переглядається судом апеляційної інстанції, слід зазначити таке.
Частково задовольняючи заяву  позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції зазначив про те, що матеріалами справи підтверджується понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 4000,00 грн., водночас, як зазначає суд, з наданих позивачем документів  не вбачається, що витрати у розмірі 4000,00 грн. (враховуючи предмет та підстави позовних вимог у справі, обставин даної справи  та її складність) мають характер необхідних, а їх розмір є розумним  та виправданим (як обов`язкової умови  для відшкодування таких витрат іншою стороною).
Такий висновок колегія суддів вважає обґрунтованим з огляду на наступне.
Частиною 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За приписами ч.ч.3-5 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано до матеріалів справи: копію договору про надання правової допомоги № 01-02 від 03.02.2020; ордер на надання правничої (правової) допомоги № 1002411 від 20.02.2020, виданий на ім`я адвоката Накоп`юка Я.В., акт виконаних робіт (наданих послуг) № 01-02/24 від 20.02.2020,  рахунок на оплату № 01-02/24 від 20.02.2020 на суму 4 000,00 грн; платіжне доручення № 376 від 20.02.2020 на суму 4 000,00 грн; копію свідоцтва про право Накоп`юка Я.В . на зайняття адвокатською діяльністю №ЧК № 001243 від 16.12.2019.
Отже, колегія суддів погоджується  з висновком господарського суду міста Києва про те, що матеріалами справи підтверджується понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 4000,00 грн.
Щодо розміру витрат на оплату послуг адвоката колегія суддів зазначає таке.
Судом першої інстанції враховано те, що  розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Разом з тим, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст.126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.
Як слідує з матеріалів справи:
- справа сторін не є складною, оскільки стосується стягнення штрафних санкцій згідно дев`яти накладних та не містить велику кількість документів, які необхідно було б вивчити при здійсненні підготовчої роботи;
- до розміру судових витрат позивачем, серед іншого, включено  копіювання документів, проте такі витрат не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені ст.ст. 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а тому витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані як витрати на професійну правничу допомогу (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.11.2019 у справі № 9901/264/19);
- справа сторін є малозначною та потребує лише наявності базових знань у сфері цивільного та господарського законодавства України, а відтак, вивчення судової практики у даній категорії спору не є необхідним;
- з відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень слідує, що у період з 01.01.2020 було ухвалено більше 50 судових рішень за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» до  Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, у кожній з яких позивачем було заявлено до стягнення і витрати на професійну правничу допомогу надану двома адвокатами - Накоп`юк Ярославом Володимировичем та Драченко Владиславом Вікторовичем . Вказані обставини свідчать про те, що позивач у цій справі не потребував консультації щодо порядку стягнення з відповідача штрафу за несвоєчасну доставку вантажу оскільки такий порядок вочевидь є йому відомий, а вказані адвокати при наданні юридичних послуг у цій справі не потребували багато часу для підготовчої роботи при складенні позовної заяви, зокрема аналізу законодавства та судової практики, а також для складання позовної заяви.
Вказані вище обставини свідчать про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову, а відтак, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката у цьому випадку має бути зменшений до 2  000,00 грн.
Щодо посилань позивача на те, що понесення ним додаткових судових витрат обумовлено діями відповідача щодо невиплати спірного штрафу у позасудовому порядку, колегія суддів зазначає про те, що вказані обставини, не є підставою для стягнення всієї суми заявлених позивачем до стягнення витрат на правову  допомогу. Так само такими підставами не є і те що, за згодою позивача та адвоката  вартість послуг вже була зменшена до 4  000,00 грн. 
Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не  підлягає  задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва   від 04.05.2020 в оскаржуваній частині   не підлягає скасуванню. 
Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний  апеляційний господарський суд,
ПОСТАНОВИВ:
1.  Апеляційну  скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2020 у справі               №910/2867/20  залишити без змін.
3. Матеріали справи №910/2867/20 повернути до Господарського суду міста Києва.
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена  до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення. 
В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 13.07.2020

Головуючий суддя                                                            С.А. Пашкіна 

Судді                                                                                Л.Г. Сітайло

                                                                                С.І. Буравльов