П О С Т А Н О В А
іменем  України 
08 вересня 2020 року 	 	справа 340/2937/19	

                    Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:
                              головуючий суддя  Суховаров А.В. 
                                    судді  Ясенова Т.І., Головко О.В.,     
                                        при секретарі  Троянові А.С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Кіровоградської митниці на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.12.2019 (суддя Сагун А.В.) в адміністративній справі за позовом  ОСОБА_1 до Кіровоградської митниці про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації та рішення про коригування митної вартості
    
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  19.11.2019 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Кіровоградської митниці, в якому просить визнати протиправними і скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA901010/2019/00460 від 05.11.2019 та рішення про коригування митної вартості товарів UA901000/2019/000302/2 від 05.11.2019 (ас3).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.12.2019, прийнятому в спрощеному провадженні, позов задоволений (ас60).

В апеляційній скарзі митниця просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що вартість ввезеного ОСОБА_1 автомобіля «Fiat Qubo» 2016 року виготовлення є нижчою вартості аналогічних автомобілів, ввезених раніше. Як при здійсненні митного оформлення, так і при винесенні рішення про коригування митної вартості, позивачем не надано документів про фактично сплачену ціну за куплений автомобіль.
Відповідно до часини 2 статті 58 Митного Кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Враховуючи явні розбіжності в поданих до митного оформлення документах, відсутні підстави для визначення митної вартості автомобіля за основним методом за ціною договору (ас69).

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Відповідно до статті 49 Митного Кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частини 1 статті 53 Митного Кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Відповідно до частини 2 статті 53 Митного Кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених в частинах 5, 6 статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього в разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
          Відповідно до частини 3 статті 53 Митного Кодексу України, в разі якщо документи, зазначені в частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до частини 5 статті 53 Митного Кодексу України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до частини 6 статті 53 Митного Кодексу України, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Відповідно до частини 1 статті 54 Митного Кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до частини 2 статті 54 Митного Кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України згідно митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень застосування цього методу, визначених в частині 1 статті 58 цього Кодексу.
Відповідно до частини 3 статті 54 Митного Кодексу України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до частини 4 статті 54 Митного Кодексу України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих в разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються.
Відповідно до частини 5 статті 54 Митного Кодексу України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатись до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Відповідно до частини 6 статті 54 Митного Кодексу України, орган доходів і зборів може відмовити в митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні або недостовірні відомості про митну вартість товарів, в тому числі невірно визначено митну вартість товарів, в разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених в частинах 2-4 статті 53 цього Кодексу, або відсутності в цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним в главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до частини 7 статті 54 Митного Кодексу України, в разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні або недостовірні відомості про митну вартість товарів, в тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Відповідно до частини 1 статті 55 Митного Кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом в письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною 6 статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні або недостовірні відомості про митну вартість товарів, в тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Відповідно до частини 1 статті 57 Митного Кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Відповідно до частини 2 статті 57 Митного Кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України згідно митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Відповідно до частини 3 статті 57 Митного Кодексу України, кожний наступний метод застосовується лише в разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Відповідно до частини 4 статті 57 Митного Кодексу України, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Відповідно до частини 5 статті 57 Митного Кодексу України, в разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59, 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братись або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
Відповідно до частини 6 статті 57 Митного Кодексу України, при цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Відповідно до частини 4 статті 58 Митного Кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини 10 цієї статті.
Відповідно до частини 5 статті 58 Митного Кодексу України, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Відповідно до частини 9 статті 58 Митного Кодексу України, розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.
Відповідно до частини 21 статті 58 Митного Кодексу України, використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватись документально.
Відповідно до частини 1 статті 368 Митного Кодексу України, для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.
Відповідно до частини 4 статті 368 Митного Кодексу України, в разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів митні органи визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні товари відповідно до вимог цього Кодексу.

Позивачем 04.11.2019 подана митна декларація UA901010/2019/013686 для митного оформлення автомобіля «Fiat Qubo» номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1248 см3, 2016 року виготовлення з визначенням вартості за основним методом 17300 польських злотих (ас45). До декларації прикладені довіреність митному брокеру, декларація про походження товару, Faktura VAT Nr.169/2019 від 31.10.2019 на суму 17300 польських злотих (ас17,47); квитанція Nr.9/2019 від 31.10.2019 про готівкову оплату в сумі 17300 польських злотих (ас18,48); експортна декларація країни відправлення 19PL301010Е0906649 від 01.11.2019 на вивіз з території Європейського Союзу до України на адресу позивача легкового автомобіля «Fiat Qubo» 2016 року випуску вартістю 17300 польських злотих (ас19,52); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 15.04.2016, НОМЕР_3 від 02.06.2016, сертифікат відповідності, платіжне доручення про сплату митних платежів, - тобто повний пакет документів, передбачений частиною 2 статті 53 Митного Кодексу України.
Здійснюючи контроль за правильністю визначення митної вартості товару у відповідності до статті 54 Митного Кодексу України, митниця прийшла до висновку, що заявлена митна вартість автомобіля є нижчою за митну вартість аналогічного автомобіля, митне оформлення якого здійснено раніше. ОСОБА_1  запропоновано додатково надати документи про оплату страхування та висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою організацією (ас42).
          Листом №05/11-2 від 05.11.2019 декларант позивача повідомив, що всі необхідні документи представлені разом з митною декларацією та надав роздруківку з сайту https://www.otomoto.pl об`яву про продаж легкового автомобіля «Fiat Qubo» номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1248 см3, 2016 року випуску за ціною 17300 польських злотих (ас12,22,44).
          Митниця, з посиланням на пункт 2 частини 6 статті 54 Митного Кодексу України, прийняла картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA901010/2019/00460 від 05.11.2019 та рішення про коригування митної вартості товарів UA901000/2019/000302/2 від 05.11.2019, якими вартість товару визначено в розмірі 31302,18 польських злотих за методом визначення митної вартості за ціною договору подібних товарів у відповідності до статті 60 Митного Кодексу України (ас23-27,40).
          В рішенні про коригування митної вартості зазначено, що заявлена митна вартість автомобіля є нижчою за митну вартість товарів, митне оформлення яких вже здійснено. На загально доступному сайті mobile.de мінімальна вартість пропозиції транспортного засобу з характеристиками, як «Fiat Qubo» об`єм двигуна 1248 см3, 2016 року випуску становить 7279 євро. За основу визначення митної вартості взята митна декларація UA209190/2019/054424 від 16.08.2019 щодо митного оформлення автомобіля «Fiat Qubo», об`єм двигуна 1248 см3, 2015 року випуску.
Позивачем оформлена нова митна декларація UA901010/2019/013731 від 05.11.2019 (ас20,46).

Проаналізувавши вищенаведені норми Митного Кодексу України, колегія суддів відзначає, що законодавством запропонована така конструкція регулювання митних відносин, якою призумується правильність визначення митної вартості декларантом якщо не доведено інше. 

Виходячи з положень статей 53, 54 Митного Кодексу України, митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості перевіряє складові числового значення митної вартості, правильність здійснення декларантом розрахунку за обов`язково визначеним чітким переліком документів. Митниця має право витребувати додаткові документи тільки якщо в основному пакеті документів містяться розбіжності, наявні ознаки підробки, відсутні всі відомості щодо числових значень складових митної вартості та фактично сплаченої ціни. При цьому розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише такими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості.
          В наданих до митного оформлення документах: Faktura VAT Nr.169/2019 від 31.10.2019; квитанції Nr.9/2019 від 31.10.2019 про готівкову оплату; експортній декларації країни відправлення 19PL301010Е0906649 від 01.11.2019; відомостей з сайту https://www.otomoto.pl стосовно автомобіля «Fiat Qubo» номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1248 см3, 2016 року випуску, - вказана лише одна об`єктивна ціна, яка підлягає обчисленню – 17300 польських злотих.
Відтак доводи апеляційної скарги про явні розбіжності в поданих для митного оформлення документах не відповідають дійсності. Також безпідставними є доводи що не надано документів про фактично сплачену ціну за куплений автомобіль. Таким документом є квитанція Nr.9/2019 від 31.10.2019 про готівкову оплату 17300 польських злотих, в якій зазначені реквізити покупця, продавця, автомобіля, дата та валюта платежу. Ця квитанція в сукупності з іншими поданими документами беззаперечно доводить правильність визначення митної вартості, що базується на фактично сплаченій ціні за придбаний автомобіль в розмірі 17300 польських злотих, що є достовірною фактурною вартістю ввезеного на територію України товару у відповідності до частини 1 статті 368 Митного Кодексу України.
Окружний суд дійшов обгрунтованого висновку, що в представлених для митного оформлення документах відсутні розбіжності, ознаки підробки та наявні всі відомості щодо числових значень митної вартості і фактично сплаченої ціни, - тобто є всі підстави визначення митної вартості за ціною договору. З огляду на викладене, колегія суддів відхиляє посилання відповідача в апеляційній скарзі на частину 2 статті 58 Митного Кодексу України. 

Фактично єдиним аргументом митниці для коригування митної вартості є те, що вартість ввезеного ОСОБА_1 автомобіля «Fiat Qubo» 2016 року виготовлення є нижчою вартості аналогічних автомобілів, ввезених раніше. Зокрема, митниця бере за основу митну декларацію UA209190/2019/054424 від 16.08.2019 відносно митного оформлення автомобіля «Fiat Qubo» об`єм двигуна 1248 см3, 2015 року випуску за ціною 7350 євро (ас103).
Проте, на переконання колегії суддів, така аргументація є недостатньою для висновку про заявлення неповних або недостовірних відомостей про митну вартість автомобіля позивача.
Окрім марки, моделі, об`єму двигуна, року випуску, - визначальним для ціни автомобіля є стан двигуна, трансмісії, кузова. Митниця не порівнювала технічний стан автомобіля, ввезеного позивачем, та технічний стан іншого автомобіля, вказаного в митній декларації UA209190/2019/054424 від 16.08.2019. Також митницею не враховано, що пробіг автомобіля ОСОБА_1 становить 182’ 536км, а в декларації автомобіля для порівняння пробіг не наведений. Між тим, величина пробігу автомобіля є суттєвою для формування ціни. 

З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241-244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської митниці залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.12.2019 – без змін.

          Постанова набирає законної сили з 08.09.2020 та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.     

Головуючий суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               судді                                                                      Т.І. Ясенова 

                               судді                                                                      О.В. Головко