Справа № 144/801/20 
Провадження № 33/801/603/2020
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Герман О. С.
Доповідач: Оніщук В. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року                                                                               м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Теплицького районного суду Вінницької області від 16 липня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Теплицького районного суду Вінницької області від 16 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 грн. на користь держави.
У постанові суду зазначено, що 24 червня 2020 року о 12:45 год., в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 перебуваючи в магазині, здійснювала продаж товарів без засобів індивідуального захисту, чим порушила п.п. 1 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20 травня 2020 року, а саме перебування в громадських будинках і спорудах, без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисник масок.
Не погоджуючись із вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просила постанову Теплицького районного суду Вінницької області від 16 липня 2020 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. 
В апеляційній скарзі зазначено, що судом першої інстанції не в повній мірі досліджено докази її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме суд обмежився лише оцінкою протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить про неповноту з`ясування обставин справи.
Також вказала, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, оскільки вона не здійснювала продаж товарів, тому що магазин був зачинений на обід, крім цього матеріали справи не містять жодного документального підтвердженого факту продажу товарів та приймання відвідувачів у магазині.
Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, яка просить задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав та закрити провадження у справі, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Згідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.
Положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
В результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №396903, 24 червня 2020 року о 12:45 год., в АДРЕСА_1 , громадянка ОСОБА_1 перебуваючи в магазині, здійснювала продаж товарів без засобів індивідуального захисту, чим порушила п.п. 1 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20 травня 2020 року, а саме перебування в громадських будинках і спорудах, без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисник масок.
Згідно із п.п. 1 ч. 3 Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392 на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП полягає у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Також слід зазначити, що стаття 44-3 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 44-3 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.
При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі Постанова № 211) на всій території України з 12 березня 2020 року встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» (далі Постанова № 392) установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARSCoV-2, з 22 травня 2020 року до 22 червня 2020 року на території вказаних у цій Постанові регіонів із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого Постановою № 211. Постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року № 500 продовжено дію карантину до 31 липня 2020 року.
Підпункт 8 пункту 2 Постанови № 211 від 11 березня 2020 року, забороняє роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення.
За змістом цього пункту постанови, відповідальність за його порушення несуть суб`єкти господарювання, які здійснюють прийом відвідувачів.
Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №396903 від 24 червня 2020 року вбачається, що о 12:45 ОСОБА_1 здійснювала продаж товарів без засобів індивідуального захисту, чим порушила правила карантину та вимоги Постанови КМУ № 392 від 20 травня 2020 року.
Відповідно до наказу МПП «Славутич» № 43 від 31 березня 2020 року у зв`язку із прийняттям Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а також санітарно - епідеміологічного благополуччя працівників МПП «Славутич», встановлено графік робочого дня з 9:00 год. по 18:00 год.; обідня перерва з 12:00 год. по 13:00 год.; в період обідньої перерви та перед закінченням робочого дня проводити регулярне вологе прибирання приміщення закладу; не допускати працівників з ознаками інфекційного захворювання.
Згідно із підпунктом 3 пункту 2 Постанови КМУ № 215 від 16 березня 2020 року, суб`єктам господарювання було заборонено здійснювати діяльність, яка передбачала приймання відвідувачів. Саме приймання відвідувачів було основним змістом заборони на здійснення певного виду господарської діяльності. Під прийманням відвідувачів суд розуміє здійснення певного виду діяльності за умови, коли відвідувачі перебувають в середині приміщення, сховища чи іншого об`єкта, де ця діяльність здійснюється. 
Оскільки у матеріалах справи відсутні відомості чи свідки, які могли б підтвердити або спростувати факт здійснення ОСОБА_1 продажу товарів шляхом приймання відвідувачів (покупців).
Враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення - це документ, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, тому протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №396903 від 24 червня 2020 року складений стосовно ОСОБА_1 , не може бути визнаний належним та допустимим доказом наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
Приєднаний до матеріалів справи диск з відеофіксацією події адміністративного правопорушення не містить жодного файлу, котрий можливо було б відтворити технічними засобами. 
З даного приводу слід зазначити, що згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.
Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в ході судового розгляду даної справи судом першої інстанції не було встановлено всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу цього правопорушення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням наведеного, постанова Теплицького районного суду Вінницької області від 16 липня 2020 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю із підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Теплицького районного суду Вінницької області від 16 липня 2020 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу правопорушення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя Вінницького
апеляційного суду:                                          В.В. Оніщук