П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

02 липня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 400/4113/19	
Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.
          
           П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
доповідача, судді - Димерлія О.О.
суддів – Єщенко О. В., Танасогло Т.М.,  
за участю секретаря – Пономарьової Н.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020  року у справі за адміністративним позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю «Влад» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року   Товариство з обмеженою відповідальністю «Влад»  (далі - ТОВ «Влад») звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі – ГУ ДПС у Миколаївській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12.11.2019 р. № 00006073201, № 00006083201,   № 00006093201, від 19.11.2019 р. № 00006813201, № 00006823201, № 00006833201.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем порушено порядок проведення фактичних перевірок, оскільки не пред`явлено службові посвідчення перевіряючих, у зв`язку з цим, ТОВ «Влад» не допустило посадових осіб відповідача до проведення перевірок. На думку позивача, вказані ним порушення порядку проведення перевірки нівелює її результати та позбавляє законної сили прийняті за її наслідками податкові повідомлення-рішення.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року позовні вимоги ТОВ «Влад» задоволено.
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 12.11.2019 р. № 00006073201, № 00006083201, № 00006093201, від 19.12.2019 р. № 00006813201, № 00006823201, № 00006833201.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що згідно до вимог Податкового кодексу України, непред`явлення службового посвідчення є підставою для недопущення посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки.
Не погоджуючись з постановленим по справі судовим ГУ ДПС у Миколаївській області подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, а тому останній просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В апеляційній скарзі зазначено, що під час проведення перевірки посадовими особами контролюючого органу встановлено факт реалізації ТОВ «Влад» пального без наявності ліцензії. На кожній АЗС операторам пред`явлено копію наказу на проведення перевірки, направлення та довідки про приналежність до посадових осіб органів ДПС. Посадовими особами відповідача складено акти про відмову від підписання направлень на перевірку по двом АЗС. По решті АЗС головний бухгалтер підписала направлення на перевірку, що, на думку відповідача, свідчить про допуск перевіряючих до проведення перевірки. Звернення позивача про недопуск до проведення перевірок надійшло до ГУ ДПС у Миколаївській області вже після того, як перевірки розпочалися. Крім того, відповідач зазначає, що до початку перевірки ним пред`являлись замість службових посвідчень довідки. Вказана обставина пов`язана з відсутністю нових службових посвідчень після реорганізації органів ДФС, що підтверджено наказом ДФС України від 23.10.2014 р. № 207. До того ж, посадовими особами разом з довідками надавались паспорта, що давало змогу ідентифікувати осіб.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Влад» спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить його залишити без змін.
Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ГУ ДПС у Миколаївській області 16.10.2019 року та 17.10.2019 року на підставі наказів від 15.10.2019 №430, від 15.10.2019 №429, від 15.10.2019 №432, зід 15.10.2019 №428, від 15.10.2019 №431, від 15.10.2019 №433 проведено фактичні перевірки АЗС, а саме:
            - АЗС № 2, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Вознесенськ,вул. Київська, буд.148/А; 
            - АЗС № 4, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, смт. Олександрівка, вул.. Генерала Подзігуна, буд.251; 
- АЗС, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Київська, буд.248/А; 
- АЗС, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Одеська, буд.80; 
- АЗС №1, що знаходиться за адресою Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Київська, 26/Д; 
- АЗС, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул.. Київська, буд. 110/А. 
Названі вище АЗС належать суб`єкту господарювання ТОВ «Влад».
За результатами проведених перевірок, відповідачем складені акти про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, пальним від 17.10.2019 року №40/14-29-32-01/20908084, від 18.10.2019 року №41/14-29-32-01/20908084, від 24.10.2019 року №44/14-29-32-01/20908084, від 24.10.2019 року №43/14-29-32-01/20908084, від 17.10.2019 року №39/14-29-32-01/20908084, від 24.10.2019 року №45/14-29-32-01/20908084.
В ході перевірки встановлені порушення ТОВ «Влад» ч.20 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових, виробів» від 19 грудня 1995 року №481, зокрема, за реалізацію пального без наявності дозвільних документів (ліцензії) на такий вид діяльності.
На підставі зазначених вище актів перевірки ГУ ДПС у Миколаївській області прийнято податкові повідомлення-рішення:
- від 12.11.2019 року №00006073201 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 250  000 грн. (акт перевірки від 17.10.2019 року №40/14-29-32-01/20908084);
- від 12.11.2019 року №00006093201 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 250  000 грн. (акт перевірки від 18.10.2019 року №41/14-29-32-01/20908084);
- від 19.11.2019 року №00006823201 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 250  000 грн. (акт перевірки від 24.10.2019 року №44/14-29-32-01/20908084);
- від 19.11.2019 року №00006813201 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 250  000 грн. (акт перевірки від 24.10.2019 року №43/14-29-32-01/20908084);
- від 12.11.2019 року №00006083201 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 250  000 грн. (акт перевірки від 17.10.2019 року №39/14-29-32-01/20908084);
- від 19.11.2019 року №00006833201 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 250  000 грн. (акт перевірки від 24.10.2019 року №45/14-29-32-01/20908084).
Право на проведення перевірки, в тому числі фактичної перевірки визначено положеннями п.75.1 ст.75 та п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України (далі – ПК України).
Відповідно до п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Підстави визначення, обставини та порядок проведення перевірки визначено положеннями ст.80 Податкового кодексу України.
Згідно із п.80.1 ст.80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Приписами п. 80.2 ст. 80 цього кодексу визначено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності підстав, визначених Податковим кодексом України.
Як убачається з матеріалів справи, посадовими особами відповідача, до початку перевірки, пред`явлено оператору АЗС № 2 Ногальській О ОСОБА_1 копію наказу на проведення фактичної перевірки, направлення на перевірку та довідки про приналежність до посадових осіб органів ДПС. 
Проте, оператор АЗС №2 (особа, яка безпосередньо здійснила розрахункову операцію) відмовилась від отримання наказу на проведення фактичної перевірки та підписання направлень, про що у відповідності до вимог п.81.1. ст..81 ПК України, перевіряючими складено акт про відмову від підписання направлень на перевірку від 16.10.2019 року (а. с. 52).
Аналогічна ситуація склалась при проведенні фактичної перевірки на АЗС № 4. Оператор АЗС №4 ОСОБА_2 (особа, яка безпосередньо здійснила розрахункову операцію) відмовився від отримання наказу на проведення фактичної перевірки та підписання направлень, про що посадовими особами контролюючого органу складено акт про відмову від підписання направлень на перевірку від 17.10.2019 року (а. с. 78).
Абзацом 8 п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України встановлено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
Отже, у відповідності до положень п.81.1 ст.81 ПК України, після складання акту, який засвідчує факт відмови посадової (службової) особи платника податків від підпису у направленні на перевірку, посадовими особами відповідача розпочато проведення фактичної перевірки на АЗС № 2 та № 4.
Що стосується інших АЗС, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Матеріалами справи встановлено, що при проведенні перевірки АЗС, що розташована за адресою: Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Київська, буд.248/А, посадовими особами ГУ ДПС у Миколаївській області до початку перевірки пред`явлено головному бухгалтеру Бєлкіній Л.А. копію наказу №432 від 15.10.2019 року на проведення фактичної перевірки, направлення №532/14-29-01 від 15.10.2019, №533/14-29-01 від 15.10.2019 та довідки про приналежність осіб, що здійснюють перевірку, до посадових осіб органів ДПС. В зазначених вище направленнях на перевірку міститься підпис головного бухгалтера Бєлкіної Л.А., який свідчить про вручення копію наказу від 15.10.2019 року №432, дата вручення - 16.10.19, час вручення - 14:00 (а. с. 95-108).
При проведенні перевірки АЗС №1, що розташована за адресою: Миколаївська область, м.Вознесенськ, вул.. Київська, буд.26/Д, посадовими особами відповідача до початку проведення фактичної перевірки пред`явлено головному бухгалтеру Бєлкіній Л.А. копію наказу №431 від 15.10.2019 року на проведення фактичної перевірки, направлення № 531/14-29-01 від 15.10.2019, № 530/14-29-01 від 15.10.2019 та довідки про приналежність осіб, що здійснюють перевірку, до посадових осіб органів ДПС. В зазначених направленнях на перевірку міститься підпис головного бухгалтера Бєлкіної Л.А., який свідчить про вручення копію наказу від 15.10.2019 року №431, дата вручення - 16.10.19, час вручення - 10:25 (а. с. 142-162).
При проведенні перевірки АЗС, що розташована за адресою: Миколаївська область, м.Вознесенськ, вул. Київська, буд. 110/А, посадовими особами ГУ ДПС у Миколаївській області до початку проведення фактичної перевірки пред`явлено головному бухгалтеру Бєлкіній Л.А. копію наказу №433 від 15.10.2019 року на проведення фактичної перевірки, направлення №534/14-29-01 від 15.10.2019, №535/14-29-01 від 15.10.2019 та довідки про приналежність осіб, що здійснюють перевірку, до посадових осіб органів ДПС. В зазначених вище направленнях на перевірку міститься підпис головного бухгалтера Бєлкіної Л.А., який свідчить про вручення копію наказу від 15.10.2019 року №433, дата вручення - 17.10.19, час вручення - 15:30 (а. с. 167-182).
При проведенні перевірки АЗС, що розташована за адресою: Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Одеська, буд. 80, посадовими особами відповідача, до початку проведення фактичної перевірки пред`явлено головному бухгалтеру Бєлкіній Л.А. копію наказу №428 від 15.10.2019 року на проведення фактичної перевірки, направлення № 524/14-29-01 від 15.10.2019, № 525/14-29-01 від 15.10.2019 та довідки про приналежність осіб, що здійснюють перевірку, до посадових осіб органів ДПС. В зазначених вище направленнях на перевірку міститься підпис головного бухгалтера Бєлкіної Л.А., який свідчить про вручення копію наказу від 15.10.2019 року №428, дата вручення - 16.10.19, час вручення - 10:05 (а. с. 80-137).
На спростування наведених вище обставин, ТОВ «Влад» як в позовній заяві, так і у відзиві на апеляційну скаргу вказує, що допуск посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки АЗС, за адресами: м. Вознесенськ, вул..Київська, 26-Д; м. Вознесенськ, вул..Київська, 148-А; м. Вознесенськ, вул..Київська, 248-А; м. Вознесенськ, вул..Одеська, 80; м.Первомайськ, вул.. Київська, 110-А; Вознесенський район, смт. Олександрівка, вул.. Г.Подзігуна, 251, не відбувся. 
В обґрунтування своєї позиції позивач посилається на листи № 16 від 16.10.2019 року та №17 від 17.10.2019 року, якими ТОВ «Влад» повідомив контролюючий орган про недопуск до проведення фактичних перевірок АЗС, що належать суб`єкту господарювання.
Натомість, колегія суддів відхиляє вказані вище доводи позивача, оскільки матеріалами справи підтверджено, що фактичні перевірки суб`єкта господарювання ТОВ «ВЛАД здійснено в присутності представників суб`єкта господарювання, а саме, оператора АЗС №2 ОСОБА_3 , оператора АЗС №4 Попроцького ОСОБА_4 та головного бухгалтера Бєлкіної Л.А., що свідчать про допуск посадових осіб відповідача до проведення перевірок.
Посилання позивача на листи, якими ТОВ «Влад» повідомлено контролюючий орган про недопуск до проведення фактичних перевірок АЗС є недоречними, оскільки названі листи не були вручені саме перевіряючим контролюючого органу, які розпочали проведення фактичної перевірки, а були подані через канцелярію ГУ ДПС у Миколаївській області 18.10.2019 року в той час, коли деякі перевірки вже були закінчені (акт перевірки №40/14-29-32-01/20908084, акт перевірки №41/14-29-32- 01/20908084, акт перевірки №39/14-29-32-01/20908084).
При цьому, при пред`явленні копії наказу про проведення фактичної перевірки, направлень на перевірку, довідки про приналежність осіб, що здійснюють перевірку, до посадових осіб органів ДПС, ТОВ «Влад» не було зазначено про будь-які недоліки у оформленні цих документах.
Приймаючи оскаржуване рішення Миколаївський окружний адміністративний суд дійшов висновку, що при проведенні перевірок посадові особи контролюючого органу повинні були пред`явити службові посвідчення, замість довідок, що на думку суду є порушенням порядку проведення фактичних перевірок на АЗС суб`єкта господарювання, що у свою чергу призвело до незаконності прийнятих за її результатами податкових повідомлень-рішень.
Проте, апеляційний суд дійшов висновку що в даному випадку, окружним судом в межах спірних правовідносин застосовано формальний підхід. 
Так, приписами п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
На момент проведення фактичних перевірок ТОВ «Влад» посадовим особам ГУ ДПС у Миколаївській області не видано нових службових посвідчень, які підтверджують їх повноваження, оскільки згідно з наказом ДПС України від 28.08.2019 р. №36 «Про початок діяльності державної податкової служби» розпочато виконання Державною податковою службою України функцій і повноважень Державної фіскальної служби України. 
Відповідно до Наказу Державної фіскальної служби України від 23.10.2014 року №207 «Про службові посвідчення працівників Державної фіскальної служби», з метою створення належних умов для виконання службових обов`язків працівниками органів Державної фіскальної служби, встановлення однакового підходу до оформлення та видачі службових посвідчень, були затверджені зразки службових посвідчень працівників органів Державної фіскальної служби.
Згідно зазначеного Наказу дозволено до отримання посвідчень, зразки яких затверджені цим наказом, начальникам головних управлінь, митниць, Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників, ДПІ (СДПІ), спеціалізованих департаментів та органів, що утворені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 року N 311, видавати працівникам довідки про їх приналежність до посадових осіб органів ДФС, які використовувати виключно з паспортом громадянина України.
Як вбачається з матеріалів справи, повноваження посадових осіб, які прибули на перевірку АЗС, були підтверджені довідками від 19.09.2019 року №58/14-29-11-03, №59/14-29-11-03, №103/14-29-11-01-05. 
Крім того, при пред`явлені зазначених вище довідок перевіряючими надавались паспорта громадянина України, оскільки довідки використовуються виключно разом з паспортами.
Таким чином, всупереч рішення суду першої інстанції, враховуючи те, що особу перевіряючих представлялось можливим ідентифікувати на підставі паспортів, а їх повноваження підтверджувалися направленнями та довідками, посадові особи відповідача діяли відповідно до вимог положень ст..81 Податкового кодексу України.
На думку суду колегії суддів, зазначена обставина, з саме надання ТОВ «Влад» довідок замість службових посвідчень посадових осіб під час проведення перевірки, не може бути безумовною підставою для скасування оскаржених податкових повідомлень-рішень, яка невілює встановлені порушення під час цієї перевірки.
Оцінюючи  оскаржені податкові повідомлення-рішення відповідача від 12.11.2019 р. № 00006073201, № 00006083201,   № 00006093201, від 19.11.2019 р. № 00006813201, № 00006823201, № 00006833201, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає  Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі Закон № 481).
Законом України від 23.11.2018 року № 2628-УІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» внесено зміни до Закону № 481, зокрема запроваджено ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.
Зазначені зміни набули чинності з 1 липня 2019 року.
Відповідно до ст. 1 Закону № 481 (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законів видів діяльності протягом визначеного строку.
Статтею 15 Закону № 481 визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Згідно із ст. 17 Закону № 481 передбачено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом- сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Абзацом 9 статті 17 цього закону визначено, що до суб`єктів господарювання у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії застосовуються фінансові санкції в розмірі 250 000 грн.
Аналізуючи наведені норми законодавства, апеляційний суд зазначає, що суб`єкт господарювання, який має намір здійснювати  торгівлю  пальним, з 01.07.2019 року повинен отримати в уповноваженого органу виконавчої влади відповідну ліцензію на кожне місце роздрібної торгівлі пальним. 
При цьому до 01.07.2019 року вказаний обов`язок у суб`єкта господарювання був відсутній. 
Водночас, з 01.07.2019 року, за відсутності ліцензії, суб`єкт господарювання несе відповідальність, передбачену приписами статті 17 Закону № 481, у вигляді штрафу в сумі 250 000 гривень.
Як установлено матеріалами справи, в ході проведення перевірок АЗС за вказаними вище адресами, посадовими особами Головного управління ДПС у Миколаївській області було встановлено, що, серед іншого, у період з 01.07.2019 року по 09.07.2019 року, ТОВ «Влад» здійснювалась реалізація пального без наявності діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, чим порушено вимоги ст.15 Закону № 481.
За результатами перевірок були складені відповідні акти, в яких згідно Додатку № 1 до цього акту, наведено перелік реалізованого пального, його кількість та вартість. 
На підставі названих актів перевірок контролюючим органом прийнято оскаржені податкові повідомлення-рішення, якими до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі абз.9 ст.17 Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».
Оскаржуючи спірні податкові повідомлення-рішення, позивач наголошує на тому, що зміни які набули чинності з 01.07.2019 року відповідно до Закону № 481 щодо обов`язковості отримання ліцензії на роздрібну торгівлю пальним, суперечать  ст. 15 названого Закону № 481, якою передбачено таке: «Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику на пізніше 10 календарних днів( щодо пального не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням нс відповідні норми законодавства».
Отже, на думку ТОВ «Влад», навіть за умови подання заяви на отримання ліцензії 01.07.2019 року, суб`єкт господарювання позбавлений права отримати ліцензію в день подання заяви. Крім того, обґрунтовуючи свої дії позивач вказує, що роздрібна торгівля пальним на АЗС ТОВ «Влад» здійснюється цілодобово. Починаючи з 00 год. 00 хв. 01 сек. 01.07.2019 року отримати ліцензію не можливо у зв`язку з тим, що робочий день в державних установах починається не раніше 08 год. 00 хв.   
Проте, колегія суддів наголошує, що позивачем помилково ототожнено поняття «видачі ліцензії» та «контроль за наявністю ліцензії».
Матеріалами справи встановлено, що ліцензія ТОВ «Влад» видана з 10.07.2019 року та з 12.07.2019 року, а перевірки відповідачем проводилась з 01.07.2019 року по 09.07.2019 року. 
Отже, станом на момент перевірки, строк дії ліцензії закінчився.
Так, у відповідності до ст.15 Закону № 481, ліцензія або рішення про відмову в її видачі щодо пального видається заявнику не пізніше 20 календарних днів з дня одержання зазначених у цьому Законі документів.
Таким чином, у вповноваженого органу є передбачений Законом № 481 20-денний строк на видачу ліцензії або прийняття рішення про відмову у такій видачі.
При цьому, на протязі цього 20-денного строку, уповноважений орган, за наявності підстав, може і відмовити у видачі ліцензії, однак доводи позивача зводяться до впевненості щодо видачі документу дозвільного характеру.
Разом з тим, позивачем здійснено роздрібну  торгівлю  пальним за шістьма адресами здійснення господарської діяльності, до отримання ліцензій на роздрібну  торгівлю,  чим порушено вимоги ст. 15 Закону №481.
Таким чином, з 01.07.2019 року по 09.07.2019 року позивач набув обов`язку з приводу вирішення питання щодо видачі ліцензії, проте реалізовувати пальне останній не мав права відповідно до приписів названого Закону.
Апеляційний суд звертає увагу, що позивач по суті не заперечує та не спростовує факту продажу пального у період з 01.07.2019 по дату отримання ліцензій, а лише вказує на процедурні порушення, що не впливають на результати перевірки та не звільняють платника податків від відповідальності за порушення вимог Закону № 481.
За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про наявність з боку позивача порушень норм чинного законодавства України виявлених під час проведення перевірки податковим органом, а саме реалізація пального без наявності ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним в період з 01.07.2019 по 09.07.2019, дана обставина ТОВ «Влад» не спростована, доводів які б ставили під сумнів наявність даних порушень не наведені, тому податкові повідомлення-рішення від 12.11.2019 р. № 00006073201, № 00006083201,   № 00006093201, від 19.11.2019 р. № 00006813201, № 00006823201, № 00006833201, є правомірним та не підлягає скасуванню.
Підсумовуючи усе викладене вище, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що виразилось в невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, у зв`язку з чим, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 317 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з винесенням постанови про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Влад».
Керуючись ст.ст.  242,  308,  315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області – задовольнити.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року скасувати та прийняти нове судове рішення.
У задоволенні адміністративного позову  Товариства з обмеженою відповідальністю «Влад» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень – відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду на протязі тридцяти днів.

Повний текст постанови суду складено 10 липня 2020 року. 

Головуючий суддя 	 	Димерлій О.О.	
Судді	    	Танасогло Т.М.    Єщенко О.В.