ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1403/20	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №712/990/18 Категорія: на ухвалу 	Токова С. Є. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Сіренко Ю. В. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       23 вересня 2020 року :

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів: 

Новікова О.М., Сіренка Ю.В., Храпка В.Д.

секретар: Попова М.В.

учасники справи: 

заявник – Придніпровський відділ державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області,

боржник – ОСОБА_1 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу – представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 лютого 2018 року у складі судді Токової С.Є., -

                                                      в с т а н о в и в : 

У січні 2018 року головний державний виконавець Придніпровського відділу ДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області – Назаренко Є.І. звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника.
В обґрунтування подання вказував, що на виконанні в Придніпровському відділі ДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області знаходиться зведене виконавче провадження № 55497367 від 10 січня 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь фізичних осіб та держави боргів. В ході примусового виконання вищевказаного зведеного виконавчого провадження державним виконавцем, постановою про опис та арешт майна боржника № 54969013 від 14 грудня 2017 року був описаний та арештований автомобіль Honda Accord, чорного кольору ДНЗ НОМЕР_1 , що належить боржнику на праві приватної власності.
Вищевказаний автомобіль був переданий на зберігання боржнику. Вказаною постановою визначено, що описаний автомобіль буде переданий на реалізацію після 25 грудня 2017 року.
21 грудня 2017 року на адресу, що визначена місцем виконання рішення згідно виконавчого документу, боржнику було направлено вимогу державного виконавця про необхідність з`явитися до державного виконавця у термін до 29 грудня 2017 року для передачі описаного автомобіля до ДП «СЕТАМ». Відповідно до акту державного виконавця автомобіль, у встановлений державним виконавцем термін надано не було. 
Рішення судів боржником не виконані. 
Просив вирішити питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 за умисне невиконання та ухилення від виконання рішення суду.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 лютого 2018 року подання державного виконавця Придніпровського відділу ДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області, задоволено. 
Тимчасово обмежено виїзд за межі України, громадянина України - ОСОБА_1 до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках.
Ухвала суду мотивована тим, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, на вимоги державного виконавця не реагує, описане й арештоване майно, яке знаходиться на зберіганні у боржника, державному виконавцю для його подальшої реалізації не надане, заборгованість за виконавчими документами є значною, а тому з метою повного, своєчасного виконання рішення суду, суд прийшов до висновку про задоволення даного подання.
Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким в задоволенні подання державного виконавця відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що як у поданні так і в матеріалах справи відсутні обґрунтовані дані, що вказують на можливість ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням. Такі ж дані відсутні й в оскаржуваній ухвалі. Вказує, що ОСОБА_1 жодних вимог від державного виконавця не отримував, а тому зазначені обставини свідчать про відсутність жодних умисних дій з боку боржника на ухилення від виконання зобов`язання.
16 вересня 2020 року представник ОСОБА_3 – ОСОБА_4 подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в якому посилаючись на те, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Заслухавши учасників справи, перевіривши законність оскаржуваної ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до залишення без задоволення, виходячи із наступного.
Із матеріалів справи вбачається, що старшим державним виконавцем Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ Покришкою В.М. 20 квітня 2015 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 47305794 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 боргу в сумі 68253,58 грн. (а.с.8).
Головним державним виконавцем Придніпровського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Назаренко Є.І. 9 листопада 2017 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 55106186 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору в сумі 2972,96 грн. (а.с.9).
Головним державним виконавцем Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ Волошиним О.М. 20 травня 2013 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 38047604 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліментів. (а.с.10).
Головним державним виконавцем Придніпровського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Назаренко Є.І. 24 жовтня 2017 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 54969013 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 321 899,60 грн. (а.с.9).
Головним державним виконавцем Придніпровського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Назаренко Є.І. 10 січня 2018 року об`єднано виконавчі провадження № 38047604, № 47305794, № 54969013, № 55106186 у зведене виконавче провадження № 55497367 (а.с.7).
14 грудня 2017 року головним державним виконавцем Придніпровського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Назаренко Є.І. було прийнято постанову про опис та арешт майна боржника у ВП № 54969013 (автомобіль Honda Accord, чорного кольору ДНЗ НОМЕР_1 ). У даній постанові міститься підпис боржника ОСОБА_1 про ознайомлення з її змістом (а.с.12). 
21 грудня 2017 року головним державним виконавцем Придніпровського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Назаренко Є.І. було направлено на адресу боржника – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) вимогу про надання ОСОБА_7 описаного майна у термін до 29 грудня 2017 року, а саме автомобіль Honda Accord, чорного кольору ДНЗ НОМЕР_1 , представнику ДП «СЕТАМ» для його подальшої реалізації (а.с.14). Однак, дана вимога державного виконавця, боржником ОСОБА_1 виконана не була.
2 січня 2018 року головним державним виконавцем Придніпровського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Назаренко Є.І. було складено акт про те, що при виході за адресою м. Черкаси, вул. Хіміків, 50 боржником – ОСОБА_1 на вимогу державного виконавця від 21 грудня 2017 року автомобіль надано не було (а.с.13).
Згідно листа Департаменту з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України Державної міграційної служби України вбачається, що ОСОБА_1 документувався паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 6 листопада 2007 року органом видачі 07101.
Апеляційний суд враховує, що правове регулювання обмеження боржників у праві виїзду за межі України здійснюється наступними нормативно-правовими актами.
Стаття 33 Конституції України передбачає право кожного, хто на законних підставах перебуває на території України, на свободу пересування, вільний вибір місця проживання, вільне залишення території України за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Одночасно, пунктом 5 статті 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
Частинами 1 та 3 ст.441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Частиною 4 цієї ж статті визначено, що ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.
З системного аналізу вказаних норм права слідує, що виконавець вправі порушувати перед судом згідно норм ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України у разі якщо він ухиляється від виконання покладених на нього зобов`язань рішеннями судів.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, на вимоги державного виконавця не реагує, описане й арештоване майно, яке знаходиться на зберіганні у боржника державному виконавцю для його подальшої реалізації не надає, оскільки заборгованість по виконавчим документам є значною то наявні всі підстави для задоволення подання державного виконавця та обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.
Колегія суддів погоджується з даними доводами суду першої інстанції, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.
У зв`язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, зокрема: утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.
На підставі наведеного вище можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).
Як вбачається з матеріалів справи заборгованість перед стягувачами ОСОБА_1 не погашена. Вимога державного виконавця про надання ОСОБА_7 описаного майна, а саме автомобіль Honda Accord, чорного кольору ДНЗ НОМЕР_1 , представнику ДП «СЕТАМ» для його подальшої реалізації виконана не була.
Крім того, як вбачається з копії ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 3 березня 2016 року, подання Придніпровського ВДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області було задоволено та оголошено боржника ОСОБА_1 у розшук.
Також, із копії скарги ОСОБА_3 на бездіяльність державних виконавців Придніпровського ВДВС у місті Черкаси Центрального МУЮ (м. Київ) вбачається, що 22 травня 2020 року він звернувся до Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області із запитом на інформацію стосовно того чи виконується ухвала суду про розшук боржника. Листом від 11 червня 2020 року було повідомлено, що оголошення у розшук є неможливим, оскільки державним виконавцем не було надано акт про неможливість стягнення боргу, копії виконавчого листа, фотокартки, які обов`язково мають додаватися до ухвали суду.
З клопотання головного державного виконавця Придніпровського ВДВС у місті Черкаси Центрального МУЮ (м. Київ) № 58043 від 23 вересня 2020 року вбачається, що 23 липня 2020 року державним виконавцем до Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області було направлено для виконання ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 3 березня 2016 року про оголошення в розшук боржника – ОСОБА_1 , посилаючись на те, що останній злісно ухиляється від виконання рішення суду по зведеному виконавчому провадженню № 55497367, сума бору є значною і становить понад 400 000,00 грн. та боржником не вжито жодних заходів спрямованих на погашення боргу.
Враховуючи вищевказані обставини справи, колегія суддів вважає, що в даному випадку матеріалами справи доведено відповідно до  ст.81 ЦПК України факт ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання покладених на нього зобов`язань за рішенням суду. 
Колегія суддів не може прийняти доводи скаржника, як підставу для скасування ухвали суду першої інстанції стосовно того, що у матеріалах справи відсутні обґрунтовані дані, що вказують на можливість ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, оскільки факт ухилення боржника від виконання ним зобов`язань підтверджується належними та допустимими доказами. Вимога державного виконавця про надання арештованого та описаного майна (автомобіль) представнику «Сетам» боржником не виконана, згідно постанови про опис та арешт майна боржника від 14 грудня 2017 року, з якою ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його підпис. Крім того, в матеріалах справи наявна ухвала суду про розшук боржника ОСОБА_1 , в якій вказується, що його місце проживання невідоме. Дій щодо погашення заборгованості, яка є значною, ОСОБА_1 не вчиняв, заборгованість не погашена. 
Посилання на те, що ОСОБА_1 жодних вимог від державного виконавця не отримував, а тому зазначені обставини свідчать про відсутність жодних умисних дій з боку боржника на ухилення від виконання зобов`язання, колегія суддів не може прийняти, оскільки в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 адресована начальнику Придніпровського ВДВС ГТУЮ у Черкаській області від 14 серпня 2017 року в якій вказано, що боржник повідомлений про наявність боргу та ознайомлений із матеріалами виконавчого провадження.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи вищевказані обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вмотивованого та обґрунтованого рішення, а оскаржувана ухвала судом першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування чи зміни не вбачає.
Враховуючи норми ст.ст. 137, 141 ЦПК України, колегія суддів вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 4000,00 грн., що підтверджено квитанцією до прибуткового касового ордеру № 16/09, угодою про вартість послуг за надання правової допомоги від 13 лютого 2018 року, актом приймання – передачі наданих послуг від 15 вересня 2020 року, описом робіт (послуг) та ордером серія ЧК № 59875. Також, підлягають до стягнення витрати всього в розмірі 43,00 грн. понесені ОСОБА_3 при направленні відзиву учасникам справи, що підтверджується фіскальними чеками від 16 вересня 2020 року (000117153, 000117155). 
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів - 
п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 лютого 2018 року у даній справі про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 4043,00 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 24 вересня 2020 року.

Судді: О. М. Новіков

       Ю. В. Сіренко

       В. Д. Храпко