ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1085/20 Справа № 212/3534/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Козлов Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький  Р. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 вересня 2020 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: захисника Левіт С.О., переглянувши апеляційну скаргу останнього, на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2020 року, стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,- 
ВСТАНОВИВ:
Постановою суду від 05 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.
При обставинах встановлених районним судом ОСОБА_1 , визнано винною за те, що він 20 травня 2020 року о 01-00 годині по вул. Кропивницького, поблизу будинку 29а, керував автомобілем марки «DAEWOO LANOS», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння, у встановленому порядку в закладі КП «КБ ЛПД «ДОР» відмовився, у присутності двох свідків. Порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України. Відповідальність за вказане порушення ПДР передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
В апеляційній скарзі захисник Левіт С.О. просить скасувати постанову суду, а провадження закрити за недоведеністю події правопорушення та з прийняттям Закон, який скасовує адміністративну відповідальність. 
Вимоги апеляційної скарги захисник обгрунтовує тим, що рішення суду незаконне, оскільки розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 , якого районний суд не повідомив належним чином про розгляд справи, у зв`язку з чим було порушено право на захист останнього, гарантований ст. 268 КУпАП. При цьому захисник вказує, що записи з боді камер є неналежним доказом, так як в матеріалах справи не має сертифікатів з відеореєстраторів працівників поліції чи будь-які характеристики, а також запис на диску містить фрагменти запису з різних технічних засобів в різний час. Захисник зазначає про порушення порядку огляду на встановлення стану алкогольного спяніння, оскільки згідно відеозапису, який міститься в матеріалах спочатку ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці лише в присутності одного свідка, на що ОСОБА_1 відмовився та пояснив, що пройде огляд в закладі охорони здоров`я, після чого було складено протокол за відмову від проходження огляду. В подальшому з іншого запису видно, що працівник поліції пропонує пройти огляд ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я, після складання протоколу, на що його підзахисний погодився, але виявив бажання самостійно добратися до лікарні, отже захисник вказує, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд. Крім того, захисник вказує, що ОСОБА_1 не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, через скасування акту, який її встановлює. 
В апеляційному суді захисник Левіт С.О. підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.
ОСОБА_1 був повідомлений належним чином про розгляд справи, клопотання про перенесення справи не направив, що на підставі ст. 294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному перегляду.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасника перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Висновки суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та обґрунтованими. 
У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався цих вимог закону в повному обсязі.
Так, вина ОСОБА_1 підтверджується доказами, які місцевий суд безпосередньо дослідив під час розгляду справи, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серій ДПР18 № 409903 від 20 травня 2020 року, в якому працівником поліції зазначені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Протокол підписаний свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також підписаний ОСОБА_1 , який зазначив в протоколі, що пояснення надасть в суді (а.с.1);
- поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з яких видно, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд, як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я. (а.с2);
- направленням на огляд в заклад охорони здоров`я, в якому зафіксовані ознаки наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 (а.с.3)
Крім того, висновки суду першої інстанції про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду алкогольного спяніння підтверджується відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, з якого видно, що у водія були виявленні ознаки алкогольного сп`яніння та останній в присутності свідків відмовився проходити огляд, як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я. В подальшому працівники поліції почали складати матеріал, після чого ОСОБА_1 пояснив, що може пройти огляд в лікарні за умови, що він на своєму автомобілі самостійно туди поїде, але апеляційний суд вважає дане волевиявлення формальним, так як водій вказав про дану обставину після своєї відмови від проходження огляду, та після початку складання матеріалів, а також після того як працівники поліції відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. 
Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, достатніми, які доповнюють один одного та відповідають ст. 252 КУпАП, тому місцевий суд обґрунтовано взяв їх до уваги під час прийняття рішення. При цьому, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги, що працівники поліції під час складання матеріалів повинні були долучити сертифікати з відеореєстраторів чи будь-які характеристики, які б підтверджували легітимність відеозапису, оскільки ні Законом України “Про національну поліцію” від 02 липня 2015 року, ні Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року № 1395, чи будь якими іншими нормативно-правовими актами, не передбачено обов`язку поліцейським під час складання матеріалів долучати сертифікати відеореєстраторів, яи будь- які їх характеристики.
Безпідставними також, апеляційний суд вважає доводи про порушення права на захист ОСОБА_1 , оскільки районний суд направляв повістку останньому про розгляд справи, в районному суді останнього представляв адвокат Левіт С.О., який не заявляв клопотання про відкладення справи, в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 бажає приймати участь. При цьому, до апеляційного суду ОСОБА_1 також не з`явився, останній був повідомлений належним чином про розгляд справи, клопотань в яких би йшлося, що він бажає приймати участь під час апеляційного перегляду, не надсилав, тому апеляційний суд вважає, що право на захист ОСОБА_1 не порушено.
Необґрунтованими є доводи, що провадження на підставі п.6 ч.1 ст.247 КУпАП, підлягає закриттю, через скасування акту який її встановлює, оскільки за цим пунктом провадження у справі підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність, натомість у результаті внесення змін Законом №2617-VIII від 22.11.2018 року до статті 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, була не скасована, а навпаки посилена. Таким чином дій ОСОБА_1  кваліфіковано вірно за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки правопорушення вчинено на час дії даної статті. 
Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ: 
Апеляційну скаргу захисника Левіт С.О. — залишити без задоволення.
Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп — залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Дніпровського 
апеляційного суду                                                                Р.В.Мудрецький