Ухвала        
11 серпня 2020 року
м. Київ
 
справа № 201/12534/17
провадження № 61-6060ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С. П. вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпро-Агропрайд» Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агросвіт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Павлоградзернопродукт», Кооператив «Колосок» про відшкодування шкоди, стягнення грошових коштів і моральної шкоди; за самостійними окремими позовами третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про відшкодування шкоди, стягнення грошових коштів і моральної шкоди, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про відшкодування шкоди, стягнення грошових коштів і моральної шкоди. 
У жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із самостійними позовними вимогами до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про відшкодування шкоди.
У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із самостійними позовними вимогами до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про відшкодування шкоди, стягнення грошових коштів і моральної шкоди.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2017 року вищевказані позовні вимоги об`єднані в одне провадження. 
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2018 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку в                         рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди: на користь                    ОСОБА_3 - 5 077 694,79 грн; на користь ОСОБА_1 - 627 455,11 грн; на користь ОСОБА_2 - 14 535 212,84 грн; в рахунок відшкодування судових витрат ОСОБА_2 - 15 998,40 грн. У задоволенні решти позовних вимог про стягнення моральної шкоди відмовлено. Вирішено питання про судові витрати. 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року апеляційні скарги  ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Головного управління державної фіскальної служби у Дніпропетровській області задоволено частково. Рішення Жовтневого районного суду                                          м. Дніпропетровська від 26 лютого 2018 року скасовано. 
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «Дніпро-Агропрайд». СТОВ «Агрофірма «Агросвіт», ТОВ «Павлоградзернопродукт», Кооператив «Колосок» про відшкодування шкоди, стягнення грошових коштів і моральної шкоди; за самостійними окремими позовами третіх осіб                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про відшкодування шкоди, стягнення грошових коштів і моральної шкоди закрито.
У квітні 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Дніпровського апеляційного суду                 від 27 лютого 2020 року. 
Ухвалою Верховного Суду від 16 квітня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: сплати судового збору. 
02 травня 2020 року указана ухвала Верховного Суду отримана                 ОСОБА_1 та 04 червня 2020 року отримана ОСОБА_2 , що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
Оскільки у відведений судом строк, станом на 11 серпня 2020 року, недоліки касаційної скарги не усунуто, тому касаційна скарга  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого               2020 року, підлягає поверненню заявникам.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого                    2020 року, вважати неподаною та повернути заявникам.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                              С. П. Штелик