ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4525/20 Справа № 201/12230/17 	  	Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року                                                                м. Дніпро
       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
        головуючого – Пищиди М.М.
        суддів – Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.
        за участю секретаря судового засідання – Бондаренка В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права спільної сумісної власності на майно, поділ майна подружжя і визнання права власності на частину будинку, -
                                В С Т А Н О В И Л А:
       У серпні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про припинення права спільної сумісної власності на майно, поділ майна подружжя і визнання права власності на частину будинку.
       В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 25 листопада 1995 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом ЗАГС Кіровського району м. Дніпропетровська, згодом сімейні стосунки не склалися, сім`я розпалася і 13 листопада 2012 року було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
        У період шлюбу сторін було набуто, придбано 13/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якого входять: житловий будинок літ. А-1, загальною площею 183.6 кв. м., житловою площею 119.2 кв. м., сарай літ. Б, сарай літ. В, сарай літ. Г, вбиральня літ. Д, 1, 2, 4, 5, 7 - 11, 1, II, III, IV споруди, огорожі, замощення, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Зарею Н.Г. 
       19 червня 2008 року за реєстровим № 1513, в якому у п. 6 зазначено, що майно набувається у сумісну власність, та на укладення якого надано згоду дружини - ОСОБА_2 .
        За домовленістю із відповідачем станом на 21 серпня 2017 року (на день подання позову) визначили вартість майна 18 556.00 гривень. 
       Враховуючи те, що між позивачкою та ОСОБА_3 після розлучення виникли суперечки з приводу володіння вказаними 13/100 частинами цього домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , а також враховуючи те, що зазначену частину домоволодіння реалізовано на електронних торгах 21 листопада 2016 року (спір в суді про це вже розглянуто), у зв`язку з чим порушено права позивача як власника.
       Звернулася до відповідача з питанням переоформлення вказаного майна, визначення їх часток власності на нього, але отримала відмову. В добровільному порядку питання не вирішено. 
       Враховуючи зазначене, позивачка просила суд: 
       - визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_4 13/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , до складу якого входить: житловий будинок літ. А-1, загальною площею 183.6 кв. м., житловою площею 119.2 кв. м., сарай літ. Б, сарай літ. В, сарай літ. Г, вбиральня літ. Д, 1, 2, 4, 5, 7 - 11, 1, II, III, IV - споруди, огорожі, замощення, реєстраційний номер майна 1441045.
       - здійснити поділ 13/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер майна 1441045.
       - визнати за ОСОБА_2 право власності на 13/200 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , до складу якого входить: житловий будинок літ. А-1, загальною площею 183.6 кв. м., житловою площею 119.2 кв. м., сарай літ. Б, сарай літ. В, сарай літ. Г, вбиральня літ. Д, 1, 2, 4, 5, 7 - 11, 1, II, III, IV - споруди, огорожі, замощення.
       - визнати за ОСОБА_3 право масності на 13/200 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , до складу якого входить: житловий будинок літ. А-1, загальною площею 183.6 кв. м., житловою площею 119.2 кв. м., сарай літ. Б, сарай літ. В, сарай літ. Г, вбиральня літ. Д, 1, 2, 4, 5, 7 - 11, 1, II, III, IV - споруди, огорожі, замощення (а.с.4-5, т.1).
       Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права спільної сумісної власності на майно, поділ майна подружжя і визнання права власності на частину будинку — задоволено.
       Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , до складу якого входить: житловий будинок літ. А-1, загальною площею 183.6 кв. м., житловою площею 119.2 кв. м., сарай літ. Б, сарай літ. В, сарай літ. Г, вбиральня літ. Д, 1, 2, 4, 5, 7 - 11, 1, II, III, IV - споруди, огорожі, замощення, реєстраційний номер майна 1441045.
       Здійснено поділ 13/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер майна 1441045.
       Визнано за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 ) право власності на 13/200 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , до складу якого входить: житловий будинок літ. А-1, загальною площею 183.6 кв. м., житловою площею 119.2 кв. м., сарай літ. Б, сарай літ. В, сарай літ. Г, вбиральня літ. Д, 1, 2, 4, 5, 7 - 11, 1, II, III, IV - споруди, огорожі, замощення.
       Визнано за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) право масності на 13/200 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , до складу якого входить: житловий будинок літ. А-1, загальною площею 183.6 кв. м., житловою площею 119.2 кв. м., сарай літ. Б, сарай літ. В, сарай літ. Г, вбиральня літ. Д, 1, 2, 4, 5, 7 - 11, 1, II, III, IV - споруди, огорожі, замощення (а.с.20-23, т.2).
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів. 
Зазначає, що вказаним рішенням порушуються його законні права, оскільки він є переможцем електронних торгів та придбав нерухоме майно, а саме 47/100 та 17/100 часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , присадибну земельну ділянку площею 0,0311 га , присадибну земельну ділянку площею 0,0137 га,присадибну земельну ділянку площею 0, 0002 га, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , за які сплатив у повному обсязі 1 115 200, 00 грн (45 тис. доларів США) (а.с.32-36, т.2).
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.
       Судом першої інстанції встановлено, щ що 25 листопада 1995 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, зареєстрований відділом ЗАГС Кіровського району м. Дніпропетровська. 
        13 листопада 2012 року було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3 , виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 13 листопада 2012 року, актовий запис № 206.
       У період шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 19 червня 2008 року за договором купівлі-продажу було набуто 13/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якого входять: житловий будинок літ. А-1, загальною площею 183.6 кв. м., житловою площею 119.2 кв. м., сарай літ. Б, сарай літ. В, сарай літ. Г, вбиральня літ. Д, 1, 2, 4, 5, 7 - 11, 1, II, III, IV споруди, огорожі, замощення, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Зарею Н.Г. 19 червня 2008 року за реєстровим № 1513, в якому у п. 6 зазначено, що майно набувається у сумісну власність, та на укладення якого надано згоду дружини - ОСОБА_2 .. Право власності на вказане нерухоме майно зареєстроване на відповідача.
       Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
       Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
       Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Проте, зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.
       Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
       Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
       За змістом зазначених норм процесуального законодавства право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.
       Вказаний правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах від 3 лютого 2016 року у справі № 6-885цс15 та від 17 лютого 2016 року у справі № 6-76цс16.
       Отже, суд апеляційної інстанції може захистити право особи, яка не брала участі у справі, лише у разі, якщо суд першої інстанції вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки. Відсутність хоча б однієї з умов надання судового захисту суб`єктивного права виключає можливість задоволення матеріально-правових вимог особи. Інше б суперечило основному завданню цивільного судочинства, - захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
       З матеріалів справи вбачається ОСОБА_1 , відповідно до протоколу №123854 від 21 листопада 2016 року та акта про проведення електронних торгів арештованого майна є переможцем електронних торгів та придбав нерухоме майно 47/100 та 17/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , присадибну земельну ділянку за кадастровим номером 1210100000:03:217:0005, площею 0,0311 га, присадибну земельну ділянку за кадастровим номером 1210100000:03:217:0021, площею 0,0137 га, присадибну земельну ділянку за кадастровим номером 1210100000:03:217:0022, площею 0,0002 га, розташованих по АДРЕСА_1 , за які сплатив у повному обсязі 1115200,00 грн. 
       Відповідно до свідоцтва, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Бунякіною О.В. 01 грудня 2016 року, відповідно до ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі Акта про проведення електронних торгів, ОСОБА_1 на праві власності належить 64/100 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , зареєстровано в реєстрі за №2548 (а.с.40).

       Рішенням приватного нотаріуса Дніпропетровського МНО Бунякіною О.В. 01 грудня 2016 року зупинена державна реєстрація права власності.
       Отже, ОСОБА_1 , як особа, права якої порушуються при вирішенні позову, повинен був бути залучений до участі в справі.
       Суд першої інстанції, вирішуючи спір не перевірив належним чином наявність всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.
       Так, відповідно ч.1 п.1 ст. 189 ЦПК України одним із завдань підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу.
       Згідно вимог ч.3 ст.53 ЦПК України, якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.
       Суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог.
       З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні даного спору по суті порушено норми процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення. Тому в даній справі рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з вищенаведених підстав.
       На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — задовольнити.
       Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2020 року — скасувати.
       У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права спільної сумісної власності на майно, поділ майна подружжя і визнання права власності на частину будинку — відмовити.
       Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 960 грн
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.
       Судді: