28.08.20
33/812/265/20
Справа № 489/2288/20
Провадження № 33/812/265/20 
П О С Т А Н О В А
Іменем України
28 серпня 2020 року                                                        м. Миколаїв
                      
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді Коломієць В.В.
із секретарем судового засідання Біляєвою В.М.,
за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , її представника адвоката Драненка В.В.,
потерпілого ОСОБА_2 , його представника адвоката Письменного М.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, місце проживання: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого за ст. 124 КУпАП, та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення,
В С Т А Н О В И В:
Згідно постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 липня 2020 року 20 січня 2020 року о 18 год. 40 хв. водій ОСОБА_1 на автодорозі Н-11 «Миколаїв-Дніпро» поблизу с. Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області керувала транспортним засобом «RENAULT KANGOO» державний номерний знак НОМЕР_1 , проявила неуважність, порушила правила зупинки та стоянки, а саме: здійснила зупинку на проїзній частині, не ближче до правого краю, та не ввімкнула аварійну світлову сигналізацію, не встановила знак аварійної зупинки, не ввімкнула габаритні вогні, чим порушила вимоги п.15.1, п.15.2, п.19.4, п. 9.10, п. 9.11 Правил дорожнього руху та допустила на свій транспортний засіб наїзд автомобіля марки «ВАЗ» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Вказаною постановою суду ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Не погодившись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 липня 2020 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції в порушення ст. 280 КУпАП не з`ясував усіх обставин справи, так як нею було вказано, що дану подію бачили свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які рухались позаду неї та бачили момент ДТП, але не були допитані слідчим під час досудового розслідування. Окрім цього, суд зробив висновок про її вину лише на підставі показів потерпілого, його свідків та висновку експерта, який був зроблений у кримінальному провадженні на підставі неповних даних, так як не було проведено експертиз по визначенню технічного стану транспортних засобів та транспортно-трасологічної експертизи.
Також, за твердженням апелянта, зіткнення скоїв водій ОСОБА_2 , а не вона, але його діям суд взагалі не дав оцінки. 
Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, та її захисника на підтримку апеляційної скарги, вислухавши пояснення потерпілого та його захисника, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Зі змісту ст.283 КУпАП вбачається, що постанова суду має бути вмотивованою.
Аналіз матеріалів провадження свідчить, що суд першої інстанції дотримався в повному обсязі вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, встановив, за яких обставин трапилась дорожньо-транспортна пригода, проаналізував докази у їх сукупності, та дав їм належну оцінку.
Так зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 288788 від 20 травня 2020 року вбачається, що 20 січня 2020 року на автодорозі Н-11 «Миколаїв-Дніпро» поблизу с. Мішково-Погорілове Вітовського району водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «RENAULT KANGOO» державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому проявила неуважність, порушила правила зупинки та стоянки, а саме: здійснила зупинку на проїзній частині, не ближче до правого краю, та не ввімкнула аварійну світлову сигналізацію, не встановила знак аварійної зупинки, не ввімкнула габаритні вогні, чим порушила вимоги п.15.1, п.15.2, п.19.4, п.9.10, п.9.11 Правил дорожнього руху та допустила на свій транспортний засіб наїзд автомобіля марки «ВАЗ» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Згідно з ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Відповідно п.15.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.
Відповідно п.15.2 Правил дорожнього руху, за відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).
Відповідно п.19.4 Правил дорожнього руху, під час зупинки на дорозі в темну пору доби і в умовах недостатньої видимості на транспортному засобі мають бути ввімкнені габаритні або стоянкові ліхтарі, а при вимушеній зупинці додатково - аварійна світлова сигналізація.
Пунктом 9.10 Правил дорожнього руху, встановлено, що разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними, у разі: а) скоєння дорожньо-транспортної пригоди; б) вимушеної зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м.
Відповідно п.9.11. Правил дорожнього руху, якщо транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, треба встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар  . В умовах недостатньої видимості дозволяється додатково увімкнути ближнє світло або протитуманні фари та задні протитуманні ліхтарі.  Якщо габаритні ліхтарі несправні, транспортний засіб слід прибрати за межі дороги, а якщо це неможливо, його необхідно позначити відповідно до вимог пунктів 9.10 і 9.11 цих Правил.
З оскаржуваної постанови вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах , які досліджені під час судового розгляду.
Вказане підтверджується:
- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 288788 від 20 травня 2020 року;
- копіями матеріалів кримінального провадження №12020150230000060, зокрема:
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20 січня 2020 року;
- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди;
- змістом постанови про закриття кримінального провадження від 29 квітня 2020 року; 
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які під час досудового розслідування були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань 

Так, свідок  ОСОБА_5 пояснив, що 20.01.2020 року приблизно о 18 год. 40 хв. він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були пасажирами транспортного засобу марки «ВАЗ» державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по автодорозі Н-11 «Дніпро-Миколаїв» з боку м.Миколаєва в напрямку м.Баштанка, Миколаївської області. За кермом автомобіля знаходився ОСОБА_2 , який рухався в крайній правій дорожній смузі, попереду рухався транспортний засіб, який ОСОБА_2 мав намір випередити, для цього ввімкнув показчик повороту ліворуч та розпочав перестроювання у ліву дорожню смугу, коли він завершив маневр, то побачив, що в лівій дорожній смузі стоїть транспортний засіб темного кольору з ввікненими габаритними вогнями. ОСОБА_2 не встиг відреагувати та уникнути зіткнення, за наслідками якого транспортний засіб марки «RENAULT KANGOO» державний номерний знак НОМЕР_1 перетнув роздільну дорожню смугу та виїхав на зустрічні смугу.
Свідок ОСОБА_6 пояснила, що 20.01.2020 року, близько 18 год.40 хв. вона перебувала на задньому пасажирському сидінні в транспортному засобі марки «ВАЗ» державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по автодорозі Н-11 «Дніпро-Миколаїв» з боку м.Миколаєва в напрямку м.Баштанка, Миколаївської області. За кермом знаходився її чоловік – ОСОБА_2 та на передньому пасажирському сидінні – ОСОБА_5 . ОСОБА_2 керував автомобілем в правій дорожній смузі, зі швидкістю, приблизно 80 км./год. з увімкненим ближнім світлом фар. Попереду них, зі швидкістю, приблизно 80 км./год. рухався вантажний транспортний засіб, який її чоловік мав намір випередити, для чого увімкнув показчик повороту ліворуч та перестроївся в ліву дорожню смугу. В цей час в світлі фар, ОСОБА_6 побачила транспортний засіб марки «RENAULT KANGOO» державний номерний знак НОМЕР_1 , який стояв в лівій дорожній смузі, без будь-яких ввімкнених світлових приборів. Так як відстань між транспортними засобами була замала, уникнути зіткнення не вдалось.
Крім того, відповідно до висновку експерта Миколаївського науково дослідного експертно-криміналістичного центру №188 від 22 квітня 2020 року. За вищевикладених обставин в даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля Renault Kangoo д.н.  НОМЕР_3 , ОСОБА_1  з технічної точки зору, маються невідповідності вимог п. 15.1, п. 15.2 та п. 19.4, п. 9.10, п. 9.11 Правил дорожнього руху України і такі дії  знаходяться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою. В свою чергу у даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля ВАЗ-2106 д.н. НОМЕР_4 ОСОБА_2 не вбачаються невідповідності вимог Правил дорожнього руху України і з технічної точки зору, не знаходяться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.
Будь - яких доказів, які б спростовували викладені обставини суду представлено не було та у матеріалах справи відсутні.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що дії ОСОБА_1 , які полягали в порушенні вимоги п.15.1, п.15.2, п.19.4,п. 9.10, п.9.11 Правил дорожнього руху, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної ДТП. 
Не приймаються до уваги, твердження апелянта, щодо порушення водієм ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху, оскільки за змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257, 279, 280 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.
З оскаржуваної постанови вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах , які досліджені під час судового розгляду.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. 
Не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги про необґрунтовану відмову судом першої інстанції у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про допит свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки ані матеріали досудового слідства, ані протокол про адміністративне правопорушення не містять даних про таких свідків, відомостей про те, що ОСОБА_8 чи її представником було заявлено про них слідчому або посадовій особі Управління патрульної поліції матеріали справи не містять.
Клопотань про призначення транспортно-трасологічної експертизи чи автотехнічної експертизи механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди як під час досудового слідства, так і в період розгляду справи у суді першої інстанції ОСОБА_1 не заявлялося, а викладене в апеляційній скарзі клопотання про призначення автотехнічної експертизи не було підтримано ОСОБА_1 та її представником адвокатом Драненко В.В. в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції. 
Отже доводи апеляційної скарги щодо неповного встановлення судом обставин справи та відсутності в діях ОСОБА_8 складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є необґрунтованими.
Оцінюючи наявні докази у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що суддя дійшов вірного висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні адміністративного правопорушення.
Тому немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_8 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, про що просить апелянт.
Отже, висновки суду першої інстанції є правильними і підстав для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення - залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського апеляційного суду В.В. Коломієць