УХВАЛА

21 серпня 2020 року 
м. Київ

Справа №  906/780/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Львова Б. Ю. (головуючий), Булгакової І. В. і Селіваненка В. П.,
розглянувши матеріали касаційної скарги відділу комунальної власності виконавчого комітету Бердичівської міської ради (далі - Відділ)
на рішення господарського суду Житомирської області від 05.11.2019
та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2020   
зі справи № 906/780/18
за позовом приватного підприємства «Зевс»
до виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області,
    Відділу 
про визнання договору оренди нежитлового приміщення №742 від 26.04.2015 таким, що продовжив свою дію, та визнання права користування нежитловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 23.07.2020 касаційну скаргу Відділу на рішення господарського суду Житомирської області від 05.11.2019 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2020 залишено без руху з підстав недодержання заявником вимог частини другої та третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс), оскільки касаційна скарга подана після закінчення строку на касаційне оскарження, а підстави, наведені в заяві про поновлення цього строку, визнані судом неповажними, та у зв`язку з відсутністю підстави (підстав) касаційного оскарження судових рішень, передбаченої (передбачених) статтею 287 ГПК України. Надано Відділу строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення копії зазначеної ухвали.

Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 0101615206386, яке повернулося на адресу Верховного Суду 12.08.2020, підтверджується, що 04.08.2020 Відділ отримав копію ухвали Верховного Суду від 23.07.2020 про залишення касаційної скарги без руху.

13.08.2020 (згідно з відміткою «Укрпошта Експрес») Відділ направив до Верховного Суду клопотання про поновлення строків на касаційне оскарження, в обґрунтування інших причин поважності пропуску строку скаржник зазначає, що у Відділі відбувалася його реорганізація та кадрові зміни. Діяльність з надання послуг щодо внесення змін в установчі документи Відділу була обмежена у зв`язку з впровадженням карантину, тому зміни в них внесені були лише 22.04.2020, а також виникла необхідність у приведенні установчих документів у відповідність до нормативно-правових актів. Крім того, спеціалісти Відділу та начальник перебували у відпустках. 

Підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених статтею 287 ГПК України, скаржник не навів.

Відповідно до частини третьої статті 56 ГПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Отже, у порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до частини третьої статті 56 ГПК України, на що суд неодноразово звертав увагу скаржника в ухвалах Верховного Суду від 01.04.2020 та 28.04.2020. Однак скаржник проігнорував зазначені приписи чинного законодавства і продовжував подавати касаційну скаргу за підписом неуповноваженої на це особи (представника за довіреністю), а не, наприклад керівника (начальника відділу). 

Можливість відновлення пропущеного процесуального строку пов`язана із наявністю саме поважних причин його пропуску. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Натомість скаржник лише посилається на зміни в роботі Відділу та організацію його внутрішньої роботи, не наводячи жодних доводів і не надаючи будь-яких доказів, які б свідчили про наявність особливих і непереборних обставин, що перешкоджали Відділу звернутися до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на рішення господарського суду Житомирської області від 05.11.2019 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2020 у справі № 906/780/18 із дотриманням процесуальних строків та уповноваженою особою. 

За таких обставин причини подання касаційної скарги після закінчення строку на касаційне оскарження постанови апеляційної інстанції залежали лише від суб`єктивної волі скаржника, а не від об`єктивно непереборних обставин. 

Право на звернення до суду не є абсолютним, оскільки воно реалізується тільки в порядку і спосіб, встановлених законом, у цьому разі ГПК України.

Отже, протягом встановленого частиною другою статті 174 ГПК України строку в клопотанні про поновлення строку скаржник не навів достатнього обґрунтування, не надав належних доказів поважності причин пропуску та не зазначив об`єктивних обставин непереборної сили, що стали причиною пропуску строку на касаційне оскарження, у зв`язку з чим колегія суддів визнає зазначені в клопотанні підстави пропуску строку на подання касаційної скарги неповажними та відмовляє у задоволенні клопотання з наведених у ньому підстав.

Відповідно до частини третьої статті 292 ГПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Пунктом 4 частини першої статті 293 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржник у строк, визначений судом, не подав заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись пунктом 4 частини першої статті 293 ГПК України, Верховний Суд 

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою відділу комунальної власності виконавчого комітету Бердичівської міської ради на рішення господарського суду Житомирської області від 05.11.2019 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2020 зі справи № 906/780/18. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                         Б. Львов

Суддя                                                                                                          І. Булгакова

Суддя                                                                                                                   В. Селіваненко