ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 2540/2626/18                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Бородавкіна С.В.
                                                                                                  Суддя-доповідач: Губська Л.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Головуючого судді:                                                  Губської Л.В., 
суддів:                                                                      Епель О.В., Степанюка А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Чернігівській області, третя особа Чернігівський обласний військовий комісаріат, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо припинення виплати йому пенсії, починаючи з 01.01.2018, без врахування надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 852,15 грн., надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці у розмірі 165,16 грн., премії у розмірі 990,94 грн., грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 11309,29 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 7400,99 грн., індексації у розмірі 1222,99 грн., грошової допомоги при звільненні у розмірі 79060,80 грн.;
- зобов`язати відповідача провести з 01.01.2018 перерахунок його пенсії з урахуванням надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 852,15 грн., надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці у розмірі 165,16 грн., премії у розмірі 990,94 грн., грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 11309,29 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 7400,99 грн., індексації у розмірі 1222,99 грн., грошової допомоги при звільненні у розмірі 79060,80 грн.;
- зобов`язати відповідача в подальшому виплачувати йому пенсію з урахуванням надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 852,15 грн., надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці у розмірі 165,16 грн., премії у розмірі 990,94 грн., грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 11309,29 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 7400,99 грн., індексації у розмірі 1222,99 грн., грошової допомоги при звільненні у розмірі 79060,80 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» з 01.01.2018 позивачу здійснено перерахунок пенсії, при цьому було неправомірно не враховано всі складові сум грошового забезпечення, зменшено відсоткове значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку та встановлено виплату пенсії у розмірі 50% суми підвищення пенсії, оскільки це є порушенням Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Вважає, що має законне право на отримання у повному об`ємі належних йому сум за період з 01.01.2018, які повинні бути розраховані та виплачені відповідно до чинних у зазначений період нормативно-правових актів. Наголошує, що з додаткових видів грошового забезпечення були утримані внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, отже вони мають бути включені в розрахунок його пенсії.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 року адміністративний позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо припинення виплати пенсії позивачу, починаючи з 01.01.2018, без врахування грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та грошової допомоги при звільненні. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з 01.01.2018 провести позивачу перерахунок та виплату пенсії з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та грошової допомоги при звільненні, з урахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. 
Свої доводи обґрунтовує тим, що підставою для перерахунку пенсії є довідка встановленої форми, видана уповноваженим органом. При цьому, органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій. Складові грошового забезпечення та їх розмір визначаються уповноваженим органом, в даному випадку Чернігівським обласним військовим комісаріатом. Так, перерахунок пенсії позивача було здійснено на підставі довідки № ФЧ 57932 від 14.03.2018, виданої Чернігівським ОВК, отже додаткові виплати, які відсутні в цій довідці не можуть застосовуватись для перерахунку пенсії.
Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце апеляційного розгляду, до суду не прибули, що не перешкоджає судовому розгляду справи.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 № 103, управлінням пенсійного фонду здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2018, у зв`язку із зміною грошового забезпечення. 
Так, при обчисленні розміру пенсії були враховані наступні суми грошового забезпечення: посадовий оклад – 5 360, 00 грн; оклад за військове звання – 1  410, 00 грн; процентна надбавка за вислугу років 50 % – 3 385, 00 грн; всього – 10 155, 00 грн. Основний розмір пенсії: 68 % грошового забезпечення у розмірі 8  637, 75 грн.
При цьому, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 сума підвищення підлягає виплаті наступним чином:
- з 01.01.2018 - 50% суми підвищення;
- з 01.01.2019 - 75% суми підвищення;
- з 01.01.2020 - 100% суми підвищення.
Внаслідок проведеного перерахунку розмір пенсії позивача збільшився, проте при перерахунку відповідачем не були враховані всі складові грошового забезпечення, які враховувались раніше, а саме: щомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі надбавка за умови режимних обмежень, допуск Ф. 2 (15%), надбавка за особливо важливі завдання (50%) та премія (90%).
Також, на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2016 року, з 14.06.2015 позивачеві було здійснено перерахунок пенсії за вислугу років виходячи з грошового забезпечення з урахуванням окладу за військовим званням, посадового окладу, надбавки за вислугу років, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, надбавки за виконання особливо важливих завдань, премії, а також матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації та грошової допомоги при звільненні.
11 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою в якій просив повідомити на підставі чого зі складу його грошового забезпечення для визначення пенсії виключені названі додаткові види грошового забезпечення, на що відповідач листом від 25.05.2018 № 3135/03/Л-12 повідомив, що перерахунок пенсії проведено на виконання Постанови № 103 з 01.01.2018, а включення інших складових грошового забезпечення не передбачено.
Не погодившись з діями відповідача, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Судове рішення оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог. Так, задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що включення грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та грошової допомоги при звільненні було здійснено на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, а отже виключення відповідачем вказаних доплат із грошового забезпечення позивача при здійсненні перерахунку пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 є протиправним, оскільки спірні правовідносини виникли та регулюються різним законодавством, а їх врахування не залежить від змін в розмірах грошового забезпечення військовослужбовців.
Проте колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з огляду на наступне.
Частиною першою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII  (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі – Закон № 2011-ХІІ) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі – Закон № 2262-ХІІ).
Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.
Так, частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Таким чином, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.
Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.
Ураховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що до грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія, не входить отримані позивачем грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, виплата яких здійснювалася не щомісячно, адже вказані виплати не входять до встановленого частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення.
Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 6 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, в якій здійснено відступ від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові цього суду від 10 березня 2015 року (№ 21-70а15).
Так, за правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 року по справі № 522/2738/17, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України. Цей Закон передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії. Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.
Щодо одноразової грошової допомоги при звільненні, колегія суддів вказує про відсутність підстав для її включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, оскільки вказані виплати також не є щомісячними та більш того мають інше правове призначення.
Правову позицію щодо відсутності підстав для включення одноразової грошової допомоги при звільненні до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, висловлено в рішенні Верховного Суду України від 12 вересня 2017 року, прийнятому у справі № 21-1115а16 та в подальшому підтримано Верховним Судом у низці постанов, зокрема, від 3 травня 2018 року у справі № 728/1876/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 344/10953/17.
Відтак, оскільки отримувані позивачем під час проходження військової служби грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та одноразова грошова допомога при звільненні не входять до встановленого частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для включення вказаних виплат до грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія.
Що стосується вимог про перерахунок та виплату пенсії з урахуванням індексації, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05 жовтня 2000 року № 2017-ІІІ (далі – Закон № 2017-ІІІ) визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін. 
Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (частина 2 статті 19 Закону № 2017-ІІІ).
Статтею 9 Закону № 2011-XII передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ (далі – Закон № 1282-ХІІ).
Згідно статей 1 і 2 вказаного Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).
З огляду на наведені норми, колегія суддів вказує на те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 9 Закону № 2011-ХІІ містить відсилочну норму, колегія суддів вважає, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу років не регулюється положеннями Закону № 2011-XII або Закону № 2262-ХІІ.
Верховний Суд у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, розглянувши справу № 638/9697/17 при вирішенні питання включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отриманої військовослужбовцем індексації грошового забезпечення, у постанові від 03 квітня 2019 року відступив від раніше висловленої з цього питання правової позиції Верховного Суду у справах № 522/11262/16-а та № 522/7855/17 та сформулював наступний правовий висновок.
Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону № 2262-ХІІ та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та наявність спеціального законодавства, зокрема Закону № 2011-ХІІ, яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ, та Порядку № 1078.
Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, індексація грошового забезпечення має бути включена до грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія.
Разом з цим, порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393» (далі - Порядок № 45).
Колегія суддів звертає увагу, що 24.02.2018 набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 № 103 (далі – Постанова № 103), на підставі якої з 01.01.2018 позивачу й було проведено перерахунок його пенсії.
Зазначеною постановою було внесено зміни, зокрема і до п.п. 1, 2 Порядку № 45, які викладено у новій редакції: «Пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій».
Слід зазначити, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 в справі № 826/3858/18, яке набрало чинності згідно з постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, визнано протиправними та нечинними п.п. 1, 2 Постанови № 103.
В подальшому ці судові рішення залишені без змін постановою Верховного Суду від 12 листопада 2019 року.
Таким чином, п.п. 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є нечинними з 05.03.2019.
Згідно з пунктом 1 Порядку № 45, пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 2, 3 названого Порядку передбачено, що Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).
Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Отже, підставою для перерахунку пенсії є довідка встановленої форми, видана уповноваженим органом.
Колегія суддів зазначає, що з наведених вище правових норм вбачається, що перерахунок пенсій у визначеному вище порядку здійснюється виключно на підставі довідки уповноваженого органу про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. При цьому, відповідач не несе відповідальності за зміст довідки, яка направляється до органів Пенсійного фонду відповідним уповноваженим органом та дані цієї довідки не є предметом цього спору з урахуванням сформульованих позивачем позовних вимог.
З аналізу вищенаведених правових норм чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач в 2018 році при проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 не мав правових підстав не врахувати та не застосовувати до спірних правовідносин положення ст. 63 Закону № 2262-ХІІ та Постанову № 103 й в інший спосіб здійснювати виплату перерахованої пенсії.
При цьому посилання позивача, з якими погодився й суд першої інстанції, що спірні складові грошового забезпечення були враховані відповідачем на підставі на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 17.03.2016 в справі № 750/12292/15-а, колегія суддів вважає помилковими, оскільки це рішення виконувалось до внесення змін до законодавства, що регулює пенсійне забезпечення військових пенсіонерів, а відтак це судове рішення не має враховуватись для перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції рішення ухвалено при неповному з`ясуванні усіх обставин справи, при цьому, висновки суду не відповідають фактичним обставинам, тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Керуючись ст.ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 328  КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області – задовольнити.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 року – скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Чернігівській області, третя особа Чернігівський обласний військовий комісаріат, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя:                                                                      Л.В. Губська

Судді:                                                                                          О.В. Епель

                                                                                                    А.Г. Степанюк