ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року	Львів	Справа № 300/213/20 пров. № А/857/4963/20	

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді:                                        Улицького В.З.
суддів:                                                            Глушка І.В., Запотічного І.І.
при секретарі судового засідання:                Хомич О.Р.        

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 року (рішення ухвалене у м. Івано-Франківську судом у складі головуючого судді Панікара І.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення,-

                                                     ВСТАНОВИЛА:

У січні 2020 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років ОСОБА_1 , викладену в листі від 11.01.2020 року № 11/05, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 03.01.2020 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України “Про прокуратуру” № 1789-XII (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розрахунку 70% від суми місячної заробітньої плати на підставі довідки Генеральної прокуратури України № 18-386 зп від 09.11.2017 року, без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат, виплату різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією здійснити разово та однією сумою, без застосування постанови КМУ № 649 від 22.08.2018 року “Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, якою затверджено “Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду” та виплатити різницю в пенсії за минулий час (12 місяців), відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-р(ІІ)/2019.
Позивач позовні вимоги мотивував тим, що на момент призначення пенсії позивачу законодавством було регламентовано його право на перерахунок такої пенсії, у тому числі, і у зв`язку зі збільшенням вислуги років та розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, згідно зі статтею 50-1 Закону України “Про прокуратуру” від 05.11.1991 №1789-ХІІ. В подальшому правове регулювання перерахунку пенсій працівникам прокуратури неодноразово змінювалось. На момент звернення до  відповідача щодо перерахунку раніше призначеної пенсії,  рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-р(ІІ)/2019 у справі № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) визнано неконституційними окремі діючі положення Закону України “Про прокуратуру в частині пенсійного забезпечення, що, на думку позивача, викликало виникнення у нього відповідного права на перерахунок пенсії, у зв`язку із збільшенням вислуги років та збільшенням розміру складових заробітної плати. Відповідачем за наслідками розгляду поданої позивачем заяви, листом від 11.01.2020 року № 11/05 відмовлено у перерахунку пенсії. Вважає зазначене рішення відповідача незаконним та таким, що грубо порушує конституційні права на соціальний захист і пенсійне забезпечення, гарантовані Конституцією України, Законами України. Просив позов задоволити.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років ОСОБА_1 , викладену в листі від 11.01.2020 року № 11/05. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 13.12.2019 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до вимог ч. 20 ст. 86 “Про прокуратуру” в розмірі 70% від суми усіх складових заробітку, без обмеження граничного розміру пенсії з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працює в органах прокуратури та з 30.09.2014 року отримує пенсію за вислугою років, призначену на підставі статті 50-1 Закону України “Про прокуратуру” від 05.11.1991 №1789-ХІІ у розмірі 70% від заробітної плати.
03.01.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок призначеної пенсії за вислугою років.
Станом на 03.01.2020 року позивач працював в органах прокуратури України, обіймаючи посаду прокурора відділу службових розслідувань управління внутрішньої безпеки Генеральної прокуратури України.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 11.01.2020 року № 11/05, позивачу відмовлено у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугою років з посиланням на те, що відповідно до пункту 20 статті 86 Закону України “Про прокуратуру” умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Відповідач вказав, що на даний час порядок відсутній щодо здійснення перерахунку працюючим прокурорам у зв`язку з підвищенням заробітної плати. Пенсійний фонд України звернувся за роз`ясненням до Міністерства соціальної політики України, відповідно питання перерахунку пенсії буде вирішуватись після отримання відповіді.
Статтею 50-1  Закону України “Про прокуратуру”  (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 21 року 6 місяців, у тому числі, зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 11 років 6 місяців, мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку. Пенсія призначається  в  розмірі 70 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати,  до якої включаються всі  види оплати   праці,   з   якої   було сплачено   єдиний   внесок  на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Згідно ч. 13  ст. 50-1 Закону України “Про прокуратуру” обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.
Відповідно до ч.18  ст.50-1 Закону України “Про прокуратуру” призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.
Разом з тим, станом на дату призначення пенсії позивачу, положення  статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ  передбачали її виплату в розмірі 70 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, а також можливість її перерахунку, зокрема, у зв`язку зі збільшенням розміру місячного заробітку (працюючого прокурора) за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію.
Станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії (03 січня 2020 року) правове регулювання відносин, що виникають у сфері пенсійного забезпечення прокурорів змінилося.
З 1 квітня 2015 року набрав чинності  Закон № 213-VIII  (крім, зокрема, положень пункту 15  розділу І цього Закону  (стосуються внесення змін до  статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII “Про прокуратуру”), які набрали чинності з 25 квітня 2015 року) частину п`ятнадцяту  статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ  замінено чотирма частинами в новій редакції (п`ятнадцятою-вісімнадцятою).
Частина п`ятнадцята (в новій редакції цієї статті) серед іншого передбачає, що “максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність”.
З 1 січня 2015 року ч. 18  ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ  викладено в новій редакції (у відповідності із  Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII “Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України”), відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 5 розділу ІІІ “Прикінцеві положення” Закону № 213-VIII (набрав чинності з 1 квітня 2015 року) передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015  року закону  щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до  законів України “Про державну службу”, “Про прокуратуру”, “Про судоустрій і статус суддів”, “;Про статус народного депутата України”, “Про Кабінет Міністрів України”, “Про судову експертизу”, “Про Національний банк України”, “Про службу в органах місцевого самоврядування”, “Про дипломатичну службу”, Податкового та  Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.
З 15 липня 2015 року набрав чинності  Закон № 1697-VII  (за винятком окремих його положень), який теж містить положення щодо пенсійного забезпечення працівників прокуратури (стаття 86).
Згідно п.п.1 п.3  розділу ХІІ Закону №  1697-VII  з набранням чинності цим  Законом  таким, що втратив чинність, зокрема, є  Закон № 1789-ХІІ, крім “… частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1 …”.
Норми щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №  1798-ХІІ, містились у частинах тринадцятій, вісімнадцятій статті 50-1 цього Закону, отже з набранням чинності  Законом № 1697-VII  ці положення статті 50-1 втратили чинність.
Відповідно до ч. 13  ст. 86 цього Закону  пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.
Частиною 20  ст. 86 Закону № 1697-VII  (в редакції Закону України від 24 грудня 2014 року № 76-VIII) визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок його пенсії, положення  статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ  (крім частин третьої, четвертої, шостої, одинадцятої) втратили чинність згідно з  Законом № 1697-VII. Визначення умов і порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури, за  Законом № 1697-VI віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України.
Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури (як було передбачено ч.18  ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, а потім - ч. 20  ст. 86 Закону № 1697-VII) зумовило неможливість проведення відповідачем відповідно перерахунку.
Аналогічні правові позиції викладені в постановах Верховного Суду від 27.03.2018 року справа № 127/11766/16-а, від 14.02.2018 року справа № 569/5531/16-а, від 22.08.2018 року № 754/15912/16-а.
Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-р(ІІ)/2019 у справі № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) щодо відповідності  Конституції України  (конституційності) положення частини двадцятої  статті 86 Закону України “Про прокуратуру” від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, яким було визнано таким, що не відповідає  Конституції України  (є неконституційним), положення частини двадцятої  статті 86 Закону України “Про прокуратуру” від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII  зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Згідно даного рішення, положення частини двадцятої  статті 86 Закону України “Про прокуратуру” від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII  зі змінами, визнане неконституційним,  втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Було також встановлено такий порядок виконання цього Рішення:
- частина двадцята  статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII  зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята  статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII  підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Таким чином, апеляційний суд переконаний, що положення частини двадцятої  статті 86 Закону України “Про прокуратуру” від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII  зі змінами втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, а відтак, позивач має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам, відповідно до положень ч. 20  ст. 86 Закону України “Про прокуратуру” з 13 грудня 2019 року.

Станом на день звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, на думку апеляційного суду, останній діяв не у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому суд вбачає в його діях ознаки протиправності та вважає правильним рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України,  колегія   суддів,-
                                                  ПОСТАНОВИЛА:          

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.03.2020р. року у справі №300/213/20 – без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.
Постанова остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.  

Головуючий суддя	 	В. З. Улицький 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	І. І. Запотічний  	
Повне судове рішення складено 15.07.2020р.