Справа № 303/6793/19

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       30 червня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючого: судді Джуги С.Д.,
суддів: Кожух О.А., Куштана Б.П.
імена (найменування) сторін:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 , на заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 грудня 2019 року у складі судді Куцкір Ю.Ю., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,-
в с т а н о в и в :

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.
Позов мотивовано тим, що  рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.06.2018 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частки доходу відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її повному утриманні. При вирішенні питання про стягнення з відповідача аліментів він офіційно працював на ТзОВ «Фішер», однак на даний час відповідач офіційно не працевлаштований та має нерегулярні заробітки, в зв`язку з чим, позивач змушена звернутися до суду щодо зміну способу стягнення аліментів.
З огляду на викладене, позивач просила змінити спосіб стягнення аліментів з 1/3 частки доходу відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до твердої грошової суми у розмірі 2500 грн.
Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 грудня 2019 року заявлений позов задоволено частково. Змінено спосіб стягнення аліментів визначений рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.06.2018 року та стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вирішено питання по судовим витратам. В задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 квітня 2020 року заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду від 12.12.2019 року залишено без задоволення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити оскаржуване заочне рішення в частині визначення розміру аліментів, а саме стягувати аліменти на утримання дітей у розмірі по 1200 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції повинен був виходити від задекларованих державою норм та стандартів, а саме прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; позивачем нічим не доведено необхідність, а судом не мотивовано зміну способу стягнення аліментів саме у розмірі 2000 грн. на кожну дитину та не враховано, що обов`язок утримувати дітей покладається на обох батьків.
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 01 червня 2020 року відкрито апеляційне провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та надано учасникам справи строк п`ятнадцять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання відзиву на апеляційну скаргу.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. 
Згідно ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З огляду на те, що зазначений спір є малозначний, дана справа є незначної складності і відноситься до категорії справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи, а тому дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно  ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 04.09.2008 року батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.6).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 28.03.2012 року батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.7).
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.06.2018 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки доходу відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.04.2018 року і до досягнення ними повноліття (а.с.9-11).
Діти сторін проживають разом з позивачкою ОСОБА_1 та перебувають на її утриманні.
Ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст.141  СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Частиною 2 ст.150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 
Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1 стан здоров`я та матеріальне становище дитини;  2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.
Згідно з ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Отже, одержувач аліментів скористався своїм правом щодо визначення способу стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.
Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, яке виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.
Відповідно до ст.8 Закону України від «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Вирішуючи питання про зміну способу стягнення аліментів та визначаючи розміру аліментів на утримання дітей щомісячно в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину, суд першої інстанції врахував інтереси дітей та вище зазначені вимоги закону.
Визначений судом розмір аліментів відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.
Доводи апелянта про необхідність визначення розміру аліментів на дитину в розмірі 1200 грн. на кожну дитину не береться до уваги, оскільки апелянт є молодою працездатною особою і має обов`язок щодо належного матеріального забезпечення своїх дітей.
При цьому, посилання апелянта про необхідність встановлення розміру аліментів на утримання дітей в сумі по 1200 грн. щомісячно до повноліття дітей вказує на його фактичну спроможність надавати матеріальне утримання своїм дітям.
Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.
Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.
Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст 374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 грудня 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 30 червня 2020 року.
Головуючий :
Судді: