УХВАЛА

05 серпня 2020 року 
м. Київ
справа № 580/3853/19
адміністративне провадження № К/9901/18916/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Кашпур О.В.,
суддів - Радишевської О.Р., Шевцової Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області в особі Золотоніського районного відділу про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області в особі Золотоніського районного відділу про: 
- визнати протиправними дії Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області в особі Золотоніського районного відділу Управління ДМС України в Черкаській області щодо відмови у вклеюванні до паспорта громадянина України зразка 1994 року серії НОМЕР_1 , виданого 07.03.1998 року Золотоніським РВ УМВС України в Черкаській області на ім`я ОСОБА_1 нової фотокартки у зв`язку з досягненням 45 років;
- зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області в особі Золотоніського районного відділу Управління ДМС України в Черкаській області вклеїти до паспорта громадянина України зразка 1994 року серії НОМЕР_1 виданого 07.03.1998 року Золотоніським РВ УМВС України в Черкаській області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - нову фотокартку зв`язку з досягненням 45 років, чим поновити дію цього паспорту.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від                       15 червня 2019 року, у задоволенні позову відмовлено.     
Вказане рішення суду мотивоване тим, що позбавлення позивача права мати та користуватися паспортом у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді ID-картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря. 
Спірні правовідносини розглянуто судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції наголосив на тому, що правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2018 року по справі №806/3265/17, не підлягає застосуванню для вирішення спірних правовідносин у даній адміністративній справі, оскільки останні виникли у зв`язку з наданням відповідачем відповіді на звернення позивача із заявою щодо вклеювання фотокартки після досягнення 45-ти річного віку.
30 липня 2020 року касаційна скарга позивача надійшла до суду касаційної інстанції.  
Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі. 
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.
Пункт 8 частини другої  статті 129 Конституції України  серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують  стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»  і  стаття 13 КАС України.
Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Предметом спору цій справі є протиправність відмови суб`єкта владних повноважень вклеїти фотокартку у паспорт у формі книжечки.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. 
Згідно з частиною четвертою статті 257 КАС України такими винятками є справи у спорах: щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Предмет спору у цій справі, характер спірних правовідносин, зміст рішень судів першої й апеляційної інстанцій та викладені у касаційній скарзі доводи й обґрунтування, дають підстави для висновку, що ця адміністративна справа є справою незначної складності.
Судом касаційної інстанції не встановлено підстав, за яких судові рішення, постановлені у цій справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
У поданій касаційній скарзі заявник посилався на те, що судами не надано належної правової оцінки обставинам справи, зокрема, доводам позивача про відсутність її згоди на обробку персональних даних, а примушування громадянина до отримання паспорту у вигляді картки із безконтактним носієм є порушенням його прав. На думку скаржника, судами першої та апеляційної інстанцій безпідставно не застосовано висновки Верховного Суду, висловлені у зразковій справі №806/3265/17, оскільки ця справа теж має подібні ознаки. 
Верховний Суд не приймає доводи заявника, оскільки за встановлених у цій справі обставин спірні правовідносини не відповідають ознакам типової справи, вказаним у зразковій справі №806/3265/17, і видача паспорта у формі книжечки не є предметом спірних правовідносин у цій справі. Таким чином, зазначені позивачем обставини не впливають на правильність висновків суду апеляційної інстанцій. 
Інші зазначені у касаційній скарзі мотиви зводяться до переоцінки доказів у справі, а тому такі аргументи не дають підстав для висновку, що постановлені у цій справі судові рішення можливо віднести до випадків, встановлених пунктом 2 частини п`ятої статті 328                          КАС України
Враховуючи, що оскаржувані судові рішення прийнято у справі незначної складності, а передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткові обставини відсутні, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 291, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
у х в а л и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області в особі Золотоніського районного відділу про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. 
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                                О. В. Кашпур          

Судді:                                                                                                     О.Р. Радишевська 

                                                                                                    Н.В. Шевцова