ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/803/20 Справа № 185/2833/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Самоткан Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

28 липня 2020 року                                                                м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
       Постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
       Стягнуто з  ОСОБА_1  судовий збір на користь держави в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.
       
       При обставинах встановлених місцевим судом, 22 березня 2020 року о 14 год. 25 хв. водій ОСОБА_1 по вул. Центральній, 1 в м. Павлограді керував автомобілем марки «Reno Mеgan», д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголя з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку для встановлення стану сп`яніння відмовився в присутності двох свідків (протокол про адміністративне правопорушення серія ОБ №018692 від 22 березня 2020 року). 

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2020 року та провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
       Зазначає, що постанова Павлоградського міськрайонного суду від 02 червня 2020 року підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про закриття провадження в зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.
       Звертає увагу на те, що він не був водієм транспортного засобу 22 березня 2020 року 14 год. 25 хв. В цей день і час взагалі не керував автомобілем Рено Меган д.н.з. НОМЕР_2 і тому в його діях відсутні склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.
       На думку апелянта, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. ст. 256, 266 КУпАП. В ньому вказані елементи об`єктивної сторони порушення з посиланням на відповідну норму закону, в присутності свідків, але ці свідки не були свідками тих обставин які вказані в протоколі. А саме, обидва вони не бачили такої події як керування ОСОБА_1 автомобілем в цей день. Крім того свідок ОСОБА_2 , вказаний в адміністративному протоколі, дав суду пояснення, що вищевказаним автомобілем Рено Меган керувала інша особа, а не ОСОБА_1 .
       Свідки, зазначені в адміністративному протоколі не підтвердили встановлені органом поліції і судом першої інстанції обставини скоєння водієм ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.
       Крім того, суд не прийняв до уваги, що покази свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не узгоджуються один з одним та з іншими показами свідків.
       В той час як покази свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 узгоджуються між собою та узгоджуються з показами особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
       Зазначає, що саме в березні 2020 року в Павлоградському ВП ГУНП в Дніпропетровській області згідно повідомлення СБУ та ДБР діяла стійка злочинна організація з метою вчинення тяжких чи особливо тяжких злочинів на чолі з начальником відділу полковником поліції Сердюк ОСОБА_9 . ОСОБА_10 ., який 04.05.2020 року був затриманий по статті 208 КПК України. А 05.06.2020 року арештований Голосіївським районним судом м.Києва за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 255 КК України з метою створення штучних показників у роботі Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області. Та у подальшому їх швидкого розкриття та розслідування злочинів шляхом примушування місцевих жителів, через умовляння, підкуп, надання психотропних речовин та наркотичних засобів, а також шляхом застосування відносно них заходів психологічного та фізичного насильства.
В даному випадку саме такі свідки прийшли до суду і дали неправдиві покази. Стверджує, що керівництво міськвідділу поліції саме таким злочинним шляхом підвищувало показники не тільки щодо нібито розкриття злочинів, а і показник притягнення осіб до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП, що відбулось в його випадку.
       Звертає увагу суд апеляційної інстанції на відомості, що містяться в групі Вайбер працівників Павлоградського ВП, в якій велось листування керівництва та підлеглих. Згідно з цим листуванням видно що саме в 14.25 22.03.2020 року не тільки він, а і будь-хто не керував автомобілем Рено Меган д.н.з. НОМЕР_3 .
       
Позиція учасників апеляційного перегляду.
       В судовому засіданні ОСОБА_1 та діючий в його інтересах адвокат Старченко С.П. апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати і провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.
       
Мотиви апеляційного суду.
       Заслухавши доповідь судді, учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
       Висновки суду першої інстанції про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.
       У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
       Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Відповідно до роз`яснень п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. 
       Стаття 9 КУпАП закріплює, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
       Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративні правопорушення стосовно  ОСОБА_1 дотримався цих вимог закону в повному обсязі.
       Так, вина  ОСОБА_1  підтверджується доказами, які місцевий суд безпосередньо дослідив під час розгляду справи, а саме: 
       - протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 018692 від 22 березня 2020 року, згідно якого 22 березня 2020 року о 14 год. 25 хв. водій ОСОБА_1 по вул. Центральна, 1 в м. Павлограді керував автомобілем марки «Reno Mеgan», д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголя з порожнини рота, нестійка хода), та від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку для встановлення стану сп`яніння відмовився в присутності двох свідків;
       -рапортом поліцейського СРПП № 2 Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Бігунова Д. від 22 березня 2020 року, відповідно до якого на підставі показів свідків, які бачили, як саме ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем марки «Рено», д/н НОМЕР_3 ним був складений адміністративний протокол за ст. 130 КУпАП;
       -рапортом інспектора СРПП № 2 Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Богданова Д. від 22 березня 2020 року; відповідно до якого на підставі показів свідків, які бачили, як саме ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем марки «Рено», д/н НОМЕР_3 ним був складений адміністративний протокол за ст. 130 КУпАП;
       -протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22 березня 2020 року, відповідно до якого від ОСОБА_5 надійшло повідомлення про те, що 22 березня 2020 року о 14.00 годині по вул. Ст. Фронта в м. Павлограді біля магазину «АТБ» ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Reno Mеgan», д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота);
       -актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку для встановлення стану сп`яніння у присутності двох свідків.

       Зазначені докази є чіткими, узгоджуються між собою та в адміністративних матеріалах відсутні докази, які б їх спростовували.
        Так, у відповідності до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Згідно п. 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, огляд проводиться:
       - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;
- лікарем закладу охорони здоров`я.
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.
       За п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на 
стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.
       Відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена наказом МВС №1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я.
       В пункті 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», що затверджений Постановою Кабінета Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року вказано, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
       Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції в частині того, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, а тому є невинуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вони спростостовуються показами свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 . Разом з тим, покази свідків - ОСОБА_6 та ОСОБА_8 оцінюються як такі, що надані з метою допомогти ОСОБА_1 уникнути відповідальності. ОСОБА_6 є батьком, а ОСОБА_8 другом правопорушника. 
       Доводи апелянта щодо не врахування показів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не заслуговують на увагу, оскільки свідок ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_1 , а свідок ОСОБА_8 є товаришем ОСОБА_1 . Отже покази вказаних свідків не можуть братися до уваги, оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_8 є заінтересованими особами по даній справі.
       Не заслуговують на увагу і доводи апелянта стосовно того, що за кермом автомобіля перебував його батько ОСОБА_6 , оскільки з відеозапису не було зафіксовано громадянина ОСОБА_6 , що і зазначив суд першої інстанції.
       Стосовно доводів апелянта, щодо відомостей в групі “Вайбер” слід зазначити, що вони не можуть слугувати належними та допустимими доказами на спростування вини ОСОБА_1 , оскільки джерело походження даної інформації не встановлено і звідки вона бралася також не зрозуміло.
       Позиція апелянта щодо притягнення посадових осіб Павлоградського ВП до кримінальної відповідальності, а відтак на його думку його безпідставно було притягнуто до адміністративної відповідальності то слід зазначити, що дана обставина не спростовує винність ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні.
       В матеріалах справи відсутні та апелянтом під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.
       Отже винність ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні поза всяким сумнівом знайшла своє підтвердження зібраними доказами, які містяться в матеріалах адміністративної справи, а відтак у відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому слід зазначити, що згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, зазначене свідчить про те, що суд повинен оцінити всі докази наявні в матеріалах провадження у своїй сукупності та прийти до висновку про винність я чи невинність особи в інкримінованому йому правопорушенні.
       Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості  ОСОБА_1  у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).         
       Місцевий суд наклав стягнення у межах санкції ст. 130 КУпАП та в трьох місячний строк з дня вчинення правопорушення, тому підстав для закриття провадження на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у апеляційного суду не має.
       Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості  ОСОБА_1  у вчинені адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
       Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:
               
       Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2020 року - залишити без задоволення.
               Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2020 року — залишити без змін. 
       
       Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду                                                          Г.П. Слоквенко