ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року 
м. Київ
справа № 820/1982/17
адміністративне провадження № К/9901/43870/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Пасічник С.С., 
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Сумської митниці ДФС на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2017 (суддя Панов М.М.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017 (головуючий суддя Лях О.П., судді: Яковенко М.М. ,  Старосуд М.І.) у справі №820/1982/17 за позовом Приватного підприємства «Юнісвіт» до Сумської митниці ДФС про скасування рішень та картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Юнісвіт", звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до          Сумської митниці ДФС , в якому просить суд скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА805180/2017/000246/2 від 31.03.2017 та №UА805180/2017/000043/2 від 07.04.2017, а також картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА805180/2017/00021 та №UА805180/2017/00042.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані рішення прийняті з порушенням положень чинного законодавства України, зокрема частини    третьої    статті  53, частини першої статті  55  та частини другої статті  55 Митного кодексу України, та зазначає про порушення процедури витребування додаткових документів при розмитненні вантажів та безпідставність твердження відповідача про те, що використані декларантом відомості не є об`єктивними та достатньо підтвердженими документально.
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2017, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017 адміністративний позов задоволено, оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмов скасовано.
При прийнятті рішень суди попередніх інстанцій виходили з того, що документами, поданими позивачем митному органу під час проходження митного контролю, підтверджується заявлена митна вартість товару, а відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено обґрунтованості сумнівів щодо достовірності зазначених у цих документах відомостей, та не доведено правомірності коригування заявленої митної вартості й прийняття оскаржуваних рішень.
Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій Сумська митниця ДФС оскаржила їх у касаційному порядку.
У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та прийняти у справі нове рішення про відмову у задоволенні позову повністю.
У доводах касаційної скарги відповідач цитує норми матеріального та процесуального права, вказує на    необґрунтованість позовних вимог та хибність висновків суду першої та апеляційної інстанції про неправомірність рішень митного органу, оскільки подані позивачем документи не підтверджували заявлену митну вартість товару. Також відповідач зазначає про правомірність визначення митної вартості із застосуванням другорядного методу, оскільки подані документи не містили всіх даних щодо складових митної вартості ввезеного товару, а тому відповідачем використана наявна в органу Державної фіскальної служби інформація щодо раніше визначених митних вартостей, які є вищими, ніж заявлена. Крім того, зазначає, що при проведенні аналізу документів, поданих до митного оформлення встановлено, що позивачем не подано документів, які б підтверджували витрати на навантаження, та доставки товарів до порту відправки. До того ж, позивач не виконав вимог митного органу щодо надання документів, необхідних для застосування основного методу визначення митної вартості товару, у зв`язку з чим унеможливив застосування митним органом основного методу визначення митної вартості товару, і тому митний орган застосував другорядний метод відповідно до вимог  статті 64 Митного кодексу України.
Позивач своїм правом на подання письмового відзиву (заперечень) на касаційну скаргу не скористався
Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Як встановлено попередніми судовими інстанціями між ПП "Юнісвіт" та CHANGXING ВАІТЕ IMPORT AND EXPORT CO., LTD, Китай, було укладено Контракт №U-508/16 від 05.08.2016 та Додаткову угоду №1 від 28.02.2017.
Відповідно до умов ст.ст.1-4, 7 даного Контракту CHANGXING ВАІТЕ IMPORT AND EXPORT CO., LTD, Китай, (Постачальник) взяло на себе зобов`язання поставити ПП "Юнісвіт" (Покупець) товари в асортименті, а Покупець зобов`язується оплатити товар згідно з умовами даного Контракту.
Загальна кількість та асортимент постачаємого товару складається із товарних партій, кількість яких визначається в рахунку-фактурі на кожну поставку.
Поставка товару за даним контрактом здійснюється у повній відповідності з "ІНКОТЕРМС-2010". Умови поставки для кожної окремої партії товару визначаються і узгоджуються Сторонами в рахунку-фактурі.
Ціна за одиницю товару узгоджується та встановлюється в рахунку-фактурі на кожну окрему партію товару за даним контрактом.
Передача товару здійснюється в порту призначення, узгодженому сторонами, по кількості та якості.
На виконання умов договору поставки відповідний товар надійшов на митну територію України в березні та квітні 2017 року.
Під час митного оформлення (випуску) цієї партії товарів 31.03.2017  декларантом позивача - Приватним підприємством "Національні традиції" (далі - ПП "Національні традиції") за ВМД №UA805180/2017/004425     в підтвердження загальної вартості відповідних товарів (велосипедні шини та велосипедні камери) 11286,00 доларів США - за ціною договору,   позивачем надано: комерційний інвойс BTCN2017016 від 16.01.2017 року, прайс-листи , калькуляції, пакувальний лист, відвантажувальна специфікація та видаткова накладна .
В матеріалах справи містяться копії листів позивача та його контрагента, відповідно до яких поставлений товар не підлягає ліцензуванню, не був перепроданий, не був застрахований, а вартість морського перевезення товару до порту призначення включена у вартість товару, вказану в комерційному інвойсі.
Враховуючи інформацію, зазначену у вказаних документах, декларантом була задекларована     загальна вартість відповідних товарів (велосипедні шини та велосипедні камери) - 11286,00 доларів США, що додатково підтверджується Звітом про оцінку майна №05-07/03/43 від 31.03.2017 .
Під час митного оформлення     товару за ВМД №UA805180/2017/004779 від 07.04.2017      в підтвердження загальної вартості товару ( шкільні ранці ) у розмірі 5120 доларів США - за ціною договору декларантом надано: комерційний інвойс BTCN2017049 від 06.02.2017, прайс-листи, калькуляції, пакувальний лист, відвантажувальна специфікація, опис якості, видаткову накладну, звіт про оцінку майна .
Крім того, в матеріалах справи містяться копії листів позивача та його контрагента, відповідно до яких поставлений товар не підлягає ліцензуванню, не був перепроданий, не був застрахований, а вартість морського перевезення товару до порту призначення включена у вартість товару, вказану в комерційному інвойсі.
Враховуючи інформацію, зазначену у вказаних документах, загальна вартість товару (    ранці шкільні )     задекларована   у розмірі -   5120,00 доларів США, що додатково підтверджується Звітом про оцінку майна №05-07/04/48 від 06.04.2017 .
Керуючись положеннями частини шостої  статті 53 Митного кодексу України,   ПП «Юнісвіт» до Сумської митниці ДФС для митного оформлення було подано копії додаткових документів, на підтвердження заявленої митної вартості товарів, зокрема: Міжнародні товарно-транспортні накладні; Коносаменти; Калькуляції; Звіти про оцінку майна; Листи від CHANGXING ВАІТЕ IMPORT EXPORT CO., LTD; Листи від ПП «Юнісвіт»; прайс-листи.
Вищевказаний товар було доставлено до порту призначення Одеса, що підтверджується коносаментами, зі змісту яких вбачається, що товар, який поставляється на виконання умов Контракту №U-508/16 від 05.08.2016 прибуде у місце призначення контейнерами, які вказано в інвойсах. 
В подальшому     товар у порту призначення в м.Одеса було отримано перевізником ТОВ «ОМ-ТРАНССЕРВІС» для доправлення його до Сумської митниці ДФС для митного оформлення (випуску) товарів, що підтверджується міжнародними товарно-транспортними накладними. 
За результатами розгляду документів, поданих для митного оформлення товарів, поставлених на виконання умов Контракту №U-508/16 від 05.08.2016, Сумською митницею ДФС було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA805180/2017/000024/2 від 31.03.2017 та №UA805180/2017/000043/2 від 07.04.2017, якими збільшено суму митних платежів, які підлягають сплаті при митному оформленні товарів на 221782,73 грн. та 48952,29 грн. відповідно.
Приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів, Сумська митниця ДФС зазначила, що основний метод не застосовувався, оскільки використані декларантом відомості не є об`єктивними та достатньо підтвердженими документально. Крім того, в результаті здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару декларантом не надано, договір із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів, рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, виписку з бухгалтерської документації, прайс-листи виробника, рахунок-фактуру на передоплату, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціальними експертними організаціями. Підставою для визначення митної вартості товару є цінова інформація щодо імпортних операцій з ЄАІС ДФС України.
Також, Сумською митницею ДФС сформовано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні та пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №UА805180/2017/00021 та UА805180/2017/00042.
В подальшому, ПП "Юнісвіт" випустило у вільний обіг відповідні товари.
Відповідно до статей  49,  50 Митного кодексу України  митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Згідно частини першої    статті  51, частиною першою статті  52 Митного кодексу України  митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього  Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому  розділом VIII цього Кодексу  та цією главою.
Як встановлено частиною другою  статті 52 Митного кодексу України, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Згідно  частин першої, другої  статті 53 Митного кодексу України  у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.
Відповідно до частини третьої  статті 53 Митного кодексу України  у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.
Згідно статті 54 Митного кодексу України  контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій  статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень  статті 55 цього Кодексу.
Частиною п`ятою  статті 54 Митного кодексу України  передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Згідно  частини першої  статті 55 Митного кодексу України  рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою  статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Статтею 57 Митного кодексу України  встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього  Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей  59  і  60  цього  Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених  статтею 64 цього Кодексу.
Частинами другою та третьою  статті 58 Митного кодексу України  передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.
Відповідно до частин четвертої п`ятої  статті 58 Митного кодексу України          митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені частиною другою  статті 53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої п`ятої  статті 58 Митного кодексу України.
Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Щодо доводів відповідача стосовно того, що позивачем не подано документів, які б підтверджували витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до порту призначення, судами встановлено, що згідно інвойсу BTCN2017016 від 16.01.2017 та інвойсу BTCN2017049 від 06.02.2017, відповідно до яких відбулася поставка товару, товар поставлявся за базисом поставки CFR Одеса        (вартість і фрахт) «Інкотермс 2010».
Згідно Правил «Інкотермс 2010» для використання торгівельних термінів в національній та міжнародній торгівлі, які вступили в силу 01.01.2011, CFR (cost and Freight) - «Вартість і фрахт» означає, що продавець поставляє товар на борт судна або надає поставлений таким чином товар. При цьому продавець зобов`язаний укласти договір та оплатити всі витрати та фрахт, необхідні для доставки товару до вказаного порту призначення.
Враховуючи вказані положення, у розумінні «Інкотермс 2010» термін «вартість і фрахт» означає, що постачальник оплачує, всі витрати, які необхідні для доставки товару до порту призначення, в тому числі витрати по навантаженню товару на борт судна та будь-які збори в зв`язку з вивантаженням товару у порту призначення, які за умовами договору покладаються на продавця.
Так, судами з`ясовано, що декларантом до митниці під час митного оформлення були подані зокрема листи контрагента позивача № BTCN2017016/6 від 06.02.2017, № BTCN2017016/7 від 07.02. 2017  , № BTCN2017016/8 від 08.02.2017, № BTCN2017049/21 від 21.02.2017, № BTCN2017049/22 від 22.02.2017, № BTCN2017049/23 від 23.02.2017, відповідно до яких вартість морського перевезення включена до вартості товару, страхування вантажу не здійснювалося, посередницькі послуги не були задіяні.
Про відсутність інших витрат, окрім тих, що були включені до ціни та яка була фактично сплачена за товари також повідомлялося митницю декларантом - ПП «Національні традиції» листами № 119 від 31.03.2017 та № 136 від 07.04.2017  .
Отже, виявлені митним органом розбіжності є формальними та несуттєвими, які не впливають на рівень заявленої митної вартості, тому доводи відповідача про те, що подані позивачем документи не дозволяли у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості товарів та відомості щодо їх ціни, не відповідають встановленим фактичним обставинам справи.
Враховуючи вказані обставини для цілей визначення митної вартості товару, поставленого відповідно до умов Контракту №U-508/16 від 05.08.2016 такі складові митної вартості товару, який було поставлено, як витрати на навантаження, доставку товару до порту призначення та страхування не потребують додаткового підтвердження та коригування.
З урахуваннями викладеного, Верховний Суд вважає обґрунтованими висновки судів першої та апеляційної інстанцій, що позивачем подано до митниці повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, відповідачем не підтверджено належними доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.
Рішення судів попередніх інстанцій щодо скасування спірних рішення Сумської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є правильними та підлягають залишенню без змін.
З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої  статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України  суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.
Керуючись статтями  341,  343,  349,  350,  355,  356,  359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -

ПОСТАНОВИВ: 

Касаційну скаргу Сумської митниці ДФС залишити без задоволення.
Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017 у справі №820/1982/17 залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді	В.П. Юрченко І.А. Васильєва   С.С. Пасічник