ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5433/20 Справа № 205/7497/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Остапенко Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

Категорія 20 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2020 року                                                                 м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - Петешенкової М.Ю.,
суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,
при секретарі - Пивоваровій А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Патика Андрія Володимировича 
на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 лютого 2020 року 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як законного представника неповнолітньої ОСОБА_4 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Швецова Надія Володимирівна, Управління-служба у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» Стрюкова Ірина Олександрівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування нерухомого майна та скасування державної реєстрації права власності, - 

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 13 листопада 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В., реєстровий № 6663, вона набула у власність квартиру АДРЕСА_1 . В той же день, 13 листопада 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та нею укладено та нотаріально посвідчено договір іпотеки № 8/2007/840-К/1566-Н/2, реєстровий № 6664.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 січня 2018 року у цивільній справі № 200/22376/17 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про солідарне стягнення суми боргу за договором позики, зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_7 , про визнання недійсним договору та визнання права власності позовні вимоги ОСОБА_6 задоволені, а саме:
- припинено право власності за ОСОБА_1 на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 31,2 кв.м.;
- визнано право власності за ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 31,2 кв.м., в рахунок виконання зобов`язання за Договором завдатку, укладеним між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 від 01 жовтня 2007 року;
- визнано недійсним договір іпотеки № 8/2007/840-К/1566-Н/2, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В. за реєстровим № 6664, укладений між ОСОБА_1 та ВАТ КБ "Надра";
- скасовано запис про іпотеку під реєстраційним номером 6019994 від 13 листопада 2007 року, накладений на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
- скасовано запис про обтяження під реєстраційним номером 6018169 від 13 листопада 2007 року, накладений на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
- скасовано запис про арешт під реєстраційним номером 10713129 від 13 січня 2011 року, накладений Жовтневим відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції;
- скасовано запис про арешт під реєстраційним номером 750893 від 22 квітня 2013 року, накладений Ленінським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції.
Внаслідок чого, 07 лютого 2018 року державним реєстратором Колісник І.М. Дніпропетровської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» на підставі вказаного рішення суду зареєстровано право власності на спірну квартиру за ОСОБА_6 . В подальшому квартира була декілька разів відчужена та на даний момент право власності зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 05 червня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Шевцовою Н.В.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2018 року заяву представника позивача Патики А.В. про перегляд рішення за нововиявленими обставинами задоволено, вищевказане рішення скасовано та призначено справу до розгляду.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про солідарне стягнення суми боргу за договором позики, та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_7 , про визнання недійсним договору та визнання права власності - залишено без розгляду, а відтак спірна квартира вибула з власності позивача неправомірно.
На підставі вищевказаного, просить суду: 
- визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений 05 червня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в особі її законного представника ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Швецовою Н.В., реєстровий номер № 858;
- витребувати нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 в особі її законного представника ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 ;
- скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 05 червня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Швецовою Н.В., реєстровий номер № 858.
Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 лютого 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що звернення позивача до суду з вимогами про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування спірної квартири та скасування державної реєстрації права власності на таку квартиру, з підстав скасування рішення суду, яке стало підставою для звернення до суду з такими вимогами, без звернення до державного реєстратора з заявою про скасування державної реєстрації права власності та поновлення обтяжень, є передчасними, тому наявні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог.
Не погодившись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Патика А.В. посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суддя Ленінського районного суду м.Дніпропетровська Остапенко Н.Г. ухвалюючи оскаржуване рішення суду, без належного безпосереднього дослідження (врахування) доказів, без належного тлумачення та в порушення норм матеріального та процесуального права, без врахування обов`язкових висновків Верховного Суду та відповідної правової позиції, діяла абсолютно свавільно, а відтак ухвалене рішення аж ніяк не відповідає принципу правовладдя (верховенства права) і є деспотичним по відношенню до скаржника, адже позбавляє її власності (квартири), яка вибула від неї поза її волею.
12 червня 2020 року ОСОБА_3 , законний представник ОСОБА_4 подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому послався на безпідставність, необґрунтованість її доводів. Зазначив, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін. 
Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 13 листопада 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В., реєстровий № 6663, ОСОБА_1 набула у власність квартиру АДРЕСА_1 . (а.с.25).
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 13 листопада 2007 року приватним нотаріусом Римською А.В. накладено обтяження на квартиру АДРЕСА_1 , підстава: Договір іпотеки, 8/2007/840-К/1566-Н/2 від 13 листопада 2007 року, іпотекодержатель ВАТ КБ «Надра», строк виконання основного зобов`язання до 11 листопада 2032 року (а.с.25).
В подальшому на спірне нерухоме майно накладено арешти, а саме Жовтневим відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції під реєстраційним номером 10713129 від 13 січня 2011 року та Ленінським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції під реєстраційним номером 750893 від 22 квітня 2013 року.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 січня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про солідарне стягнення суми боргу за договором позики, зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_7 про визнання недійсним договору та визнання права власності, позовні вимоги за зустрічним позовом задоволені, а саме:
- припинено право власності за ОСОБА_1 на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 31,2 кв.м.;
- визнано право власності за ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 31,2 кв.м., в рахунок виконання зобов`язання за договором завдатку, укладеним між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 від 01 жовтня 2007 року;
- визнано недійсним договір іпотеки № 8/2007/840-К/1566-Н/2, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В. за реєстровим № 6664, укладений між ОСОБА_1 та ВАТ КБ "Надра";
- скасовано запис про іпотеку під реєстраційним номером 6019994 від 13 листопада 2007 року, накладений на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
- скасовано запис про обтяження під реєстраційним номером 6018169 від 13 листопада 2007 року, накладений на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
- скасовано запис про арешт під реєстраційним номером 10713129 від 13 січня 2011 року, накладений Жовтневим відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції;
- скасовано запис про арешт під реєстраційним номером 750893 від 22 квітня 2013 року, накладений Ленінським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції.
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на виконання вказаного рішення суду припинено іпотеку, скасовано обтяження та арешти на спірне нерухоме майно. 07 лютого 2018 року проведено державну реєстрацію права власності на квартиру, розташовану в АДРЕСА_1 , за ОСОБА_6 (а.с.19).
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2018 року заяву представника позивача, Патики А.В. про перегляд рішення за нововиявленими обставинами задоволено, вищевказане рішення скасовано та призначено справу до розгляду.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про солідарне стягнення суми боргу за договором позики, та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_7 , про визнання недійсним договору та визнання права власності - залишено без розгляду.
Відповідно до договору, посвідченого 05 червня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шевцовою Н.В., ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за яку, як законний представник діяв її батько, ОСОБА_3 , придбала вищевказану квартиру (а.с.58-59).
Підставою для визнання договору купівлі-продажу недійсним позивач вказує саме ту обставину, що рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 січня 2018 року скасовано, тобто ОСОБА_4 , набула право власності на квартиру неправомірно.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції керувався тим, що ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2018 року про залишення позову без розгляду, яка стала підставою для звернення до суду з заявленими вимогами, є достатньою підставою для внесення до Державного реєстру прав на нерухоме майно запису про скасування державної реєстрації права власності, яке було зареєстровано на підставі такого рішення та відповідно підставою для поновлення записів про іпотеку, обтяження, арешти, а тому відмовив у задоволенні позовних вимог. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає його таким, що відповідає встановленим обставинам у справі.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. 
Враховуючи наведені вище і проаналізовані докази у даній справі, як кожний окремо, так і в своїй сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з відсутності підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного між сторонами у справі, що обумовлює і відсутність підстав для витребування нерухомого майна та скасування державної реєстрації права власності, у зв язку із застосуванням наслідків реституції. 
Доводи апеляційної скарги про позбавлення права власності ОСОБА_1 на квартиру, яка вибула від неї поза її волею, не заслуговують на увагу, оскільки повторюють зміст позовних вимог, який був предметом дослідження суду першої інстанції, у зв`язку із чим йому надано належну правову оцінку відображену у рішенні суду, а отже повторної перевірки ці доводи не потребують.
Позивачем та її представником при розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанції не були зазначені правові підстави для визнання договору купівлі-продажу спірної квартири недійсним, та витребування спірної квартири у ОСОБА_4 . 
При укладенні спірного договору була дотримана письмова форма договору, нотаріальне посвідчення договору, при цьому волевиявлення учасників правочину було вільним, та настали реальні правові наслідки вчиненого правочину.
Також колегія суддів зауважує, що первісний правочин, а саме договір купівлі-продажу спірної квартири від 22 лютого 2018 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на теперішній час є дійсним, та в судовому порядку не визнався недійсним. 
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 02 липня 2019 року № 48/340, справа № 12-14звг19) зазначає, що право особи, яка вважає себе власником майна, не підлягає захистові шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правого механізму, унормованого положеннями законодавства, яке визначає підстави та правові наслідки недійсності правочину. Норми щодо реституції не можуть застосовуватись як підстави позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. 
Стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання "справедливого балансу" в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі № 6-277цс16). 
Доводи апеляційної скарги про те, що ухвалене рішення аж ніяк не відповідає принципу правовладдя (верховенства права) і є деспотичним по відношенню до скаржника, зводяться лише до переоцінки доказів і тлумачення норм діючого законодавства на свій розсуд, а тому розцінюються колегією суддів критично і до уваги не приймаються, оскільки не можуть слугувати підставою для скасування законного і обґрунтованого судового рішення.
Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки фактично оскаржуються дії судді Ленінського районного суду м.Дніпропетровська при здійсненні ним правосуддя під час розгляду цивільної справи за її участю, які підлягають розгляду в іншому порядку, і не можуть бути підставою для скасування рішення суду. 
За таких обставин, доводи апеляційної скарги необґрунтовані та зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.
Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Патика Андрія Володимировича - залишити без задоволення.
Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 лютого 2020 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: Н.М. Деркач

М.М. Пищида