УХВАЛА

09 липня 2020 року 
Київ
справа №460/2067/19
адміністративне провадження №К/9901/16515/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Данилевич Н.А. Смоковича М.І., 
перевірив касаційну скаргу Державної судової адміністрації України на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2020 року у справі №460/2067/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинського окружного адміністративного суду, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державної судової адміністрації України, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Волинського окружного адміністративного суду, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державної судової адміністрації України,  в якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку стажу роботи судді Волинського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 , який дає право на одержання доплати до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, здійсненні перерахунку відпустки та щомісячної доплати за вислугу років до посадового окладу з моменту зарахування до штату Волинського окружного адміністративного суду з 03 листопада 2008 року та виплати її (з урахуванням уже виплачених сум), викладеної у листі від 13 червня 2019 року № 02-51/11783/19.
- зобов`язати відповідача провести перерахунок стажу роботи судді Волинського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 , який дає право на одержання доплати до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, зарахувавши до нього період роботи на посадах науково-педагогічних працівників та час навчання в аспірантурі у Волинському державному університеті імені Лесі Українки (вищому навчальному закладі IV рівня акредитації державної форми власності), а саме: з 01 вересня 1999 року по 30 жовтня 1999 року - на посаді асистента кафедри публічного права, з 01 листопада 1999 року по 31 грудня 2002 року - навчання в аспірантурі з відривом від виробництва, з 06 січня 2003 року по 31 серпня 2003 року на посаді асистента кафедри теорії, історії держави і права та конституційного права, з 01 вересня 2003 року по 31 серпня 2004 року - на посаді старшого викладача кафедри теорії, історії держави і права та конституційного права, з 01 вересня 2004 року по 31 серпня 2007 року - на посаді старшого викладача кафедри цивільного права і процесу, про що видати відповідний наказ;
- зобов`язати відповідача провести судді Волинського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 перерахунок кількості днів додаткової відпустки та щомісячної доплати за вислугу років до посадового окладу з моменту зарахування до штату Волинського окружного адміністративного суду, тобто з 03 листопада 2008 року, про що видати відповідний наказ, та виплатити щомісячну доплату за вислугу років до посадового окладу з моменту зарахування до штату Волинського окружного адміністративного суду з 03 листопада 2008 року (з урахуванням уже виплачених сум).
27 березня 2020 року рішенням Рівненського окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено повністю. 
Визнано протиправною відмову Волинського окружного адміністративного суду, викладену в листі від 13 червня 2019 року № 02-51/11783/19, у здійсненні перерахунку стажу роботи судді Волинського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 , що дає йому право на одержання доплати до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, здійсненні перерахунку відпустки та щомісячної доплати за вислугу років до посадового окладу з моменту зарахування до штату Волинського окружного адміністративного суду з 03 листопада 2008 року та виплати її (з урахуванням уже виплачених сум).
Зобов`язано Волинський окружний адміністративний суд провести перерахунок стажу роботи судді Волинського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 , що дає йому право на одержання доплати до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, зарахувавши до нього період роботи на посадах науково-педагогічних працівників та час навчання в аспірантурі у Волинському державному університеті імені Лесі Українки (вищому навчальному закладі IV рівня акредитації державної форми власності), а саме з 01 вересня 1999 року по 30 жовтня 1999 року - на посаді асистента кафедри публічного права, з 01 листопада 1999 року по 31 грудня 2002 року - навчання в аспірантурі з відривом від виробництва, з 06 січня 2003 року по 31 серпня 2003 року на посаді асистента кафедри теорії, історії держави і права та конституційного права, з 01 вересня 2003 року по 31 серпня 2004 року - на посаді старшого викладача кафедри теорії, історії держави і права та конституційного права, з 01 вересня 2004 року по 31 серпня 2007 року - на посаді старшого викладача кафедри цивільного права і процесу шляхом видання відповідного наказу.
Зобов`язано Волинський окружний адміністративний суд провести судді Волинського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 перерахунок кількості днів додаткової відпустки та щомісячної доплати за вислугу років до посадового окладу з моменту зарахування до штату Волинського окружного адміністративного суду з 03 листопада 2008 року, про що видати відповідний наказ, та виплатити щомісячну доплату за вислугу років до посадового окладу з моменту зарахування до штату Волинського окружного адміністративного суду з 03 листопада 2008 року (з урахуванням уже виплачених сум).
На вказані рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду Державна судова адміністрація України подала касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 06 липня 2020 року.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини першої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Касаційна скарга Державної судової адміністрації України подана 03 липня 2020 року без дотримання встановлених процесуальним законом строків її подання.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження Державна судова адміністрація України зазначає, що копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції від 02 червня 2020 року отримано 12 червня 2020 року. На підтвердження цієї обставини додає лист Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2020 року, в якому проставлено штамп датований 12 червня 2020 року. Разом з тим, вказаний штамп є відбитком для внутрішнього користування установи, та не підтверджує фактичної дати надходження листа від ПАТ «Укрпошта» 
Інших доказів на підтвердження дати отримання постанови суду апеляційної інстанції заявником касаційної скарги не надано.
Таким чином, Державною судовою адміністрацією України не надано достатніх доказів на підтвердження поважності пропуску строку на касаційне оскарження через несвоєчасність отримання рішення суду. 
Відповідно до частини третьої статті 332 КАС касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, судом першої інстанції  справу №№400/4626/19 розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження. 
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б)      особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У свою чергу, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема справи у спорах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Разом з тим, позивач є суддею, його посада у значенні Закону України "Про запобігання корупції" передбачає зайняття відповідального або особливо відповідального становища.
Однак, оскаржуючи судове рішення, прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного провадження, заявник касаційної скарги не зазначає про наявність виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Крім того, з матеріалів касаційної скарги встановлено, що вони оформлені без дотримання вимог пункту 4 частини другої статті 330 КАС України.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України в касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Перевірив касаційну скаргу Державної судової адміністрації України, Суд установив, що її зміст не відповідає вимогам пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, оскільки відповідачем не зазначено підстав на яких подано касаційну скаргу із визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав), що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Касаційна скарга містить лише виклад обставини справи, цитати нормативних актів, посилання на постанову Верховного Суду та незгоду з рішенням судів першої та апеляційної інстанцій з підстав неправильного застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.
Згідно з вимогами частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження, а за змістом частини першої статті 341 КАС України, за винятком частини третьої цієї статті КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Таким чином межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, зазначеними скаржником, та викладеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження. 
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.  
Отже, у разі не зазначення в касаційній скарзі підстав (підстави), на якій подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України) така касаційна скарга має бути залишена без руху.
За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням відповідачу строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав, на яких подано касаційну скаргу, із визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав), з належним її обґрунтуванням, та доказів на обґрунтування клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішень.
02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічний гарантій з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) №540-ІХ від 30 березня 2020 року", яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу, Цивільного процесуального кодексу, Кримінального процесуального кодексу, Кодексу адміністративного судочинства України, Господарського кодексу України, Цивільного Кодексу України, Кодекс законів про працю тощо.
Суд звертає увагу на те, що вказаним законом доповнено розділ VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України пунктом 3 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".
Враховуючи наведене, Суд вважає за необхідне встановити строк на усунення недоліків касаційної скарги, надавши відповідачу строк тривалістю десять днів з моменту закінчення строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
Керуючись статтями 3, 169, 329-332, пунктом 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними підстави пропуску Державною судовою адміністрацією України строку на касаційне оскарження рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2020 року у справі №460/2067/19.
Касаційну скаргу Державної судової адміністрації України на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2020 року у справі №460/2067/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинського окружного адміністративного суду, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державної судової адміністрації України, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії- залишити без руху.
Надати відповідачу строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги тривалістю десять днів з моменту закінчення строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).        
Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                Н.В. Шевцова
Судді                                                                                                    Н.А. Данилевич
                                                                                                    М.І. Смокович