ПОСТАНОВА 
Іменем України

30 червня 2020 року                                                         м. Кропивницький

справа № 390/1391/19
провадження № 22-ц/4809/893/20 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
               головуючого судді - Письменного О.А., 
               суддів - Дуковського О.Л., Чельник О.І.,
               при секретарі –  Федоренко Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області у складі судді Гершкула І.М. від 07 квітня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- 

встановив:

У вересні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 22.10.2008 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 
Вказав, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. 
Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, утворилася заборгованість, яка станом на 16.09.2019 року становить 34 393,20 грн., з яких: 13471,32 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 8148,10 грн. – заборгованість за простроченим тілом кредиту; 10 110,68 грн. – пеня за прострочене зобов`язання; 787,23 грн. – пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи 250 грн. – штраф (фіксована частина), 1625,87 грн. – штраф (процентна складова).
Посилаючись на ці обставини, банк просив стягнути з відповідача зазначену суму боргу та судові витрати.
Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07 квітня 2020 року у задоволені позову відмовлено.
В апеляційній скарзі скаржник посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що 22.10.2008 року відповідачу було відкрито картковий рахунок, а саму картку відповідач отримала 08.11.2008 року та в цей же день підписала заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. На картку було встановлено кредитний ліміт в розмірі 500 грн., а потім збільшено до 15 000 грн. Картка відповідача неодноразово перевипускалася, а із виписки чітко прослідковується, що відповідач користувалася грошима, отримувала кошти через банкомати, розплачувалася за товар в магазині, а отже й отримувала кредитні картки, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Із виписки вбачається, що відповідач знімала кредитні кошти, потім частково погашала заборгованість за договором і знову користувалася кредитними коштами. Доказів на спростування розміру заборгованості відповідачем не надано. 
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга  задоволенню не підлягає з наступних підстав. 
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Судом встановлено, що 08.11.2008 року ОСОБА_2 підписала Заяву в якій просила банк відкрити рахунок і надати кредит у сумі 500 грн., базова процентна ставка 22,8% річних, розмір комісії за кредитне обслуговування – 1% від суми заборгованості, строком дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти, а також здійснювали її обслуговування. У свою чергу ОСОБА_2 зобов`язалася здійснювати погашення заборгованості. Крім цього, заява містить вказівку, що ОСОБА_2 ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які разом із підписаною заявою складають договір банківського обслуговування. Також, ОСОБА_2 ознайомлена та підписала 08.11.2008 року довідку про Умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка містить умови щодо порядку та розміру нарахування заборгованості за кредитом, відсотками, комісіями, а також нарахування неустойки (штрафу та пені) /а.с.13-36/.
Разом з тим, на підтвердження наявності заборгованості за відповідачем, банком надано розрахунок заборгованості за договором № б/н від 22.10.2008 року станом на 16.09.2019 року, згідно якого заборгованість становить 34393,20 грн., з яких: тіло кредиту – 13471,32 грн., прострочене тіло кредиту – 8148,10 грн., пеня за прострочене зобов`язання – 10110,68 грн., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. – 787,23 грн., а також штраф – 250 грн. (фіксована частина), штраф – 1625,87 грн. (процентна складова) /а.с.6-12/.
Отже, суд першої інстанції встановивши те, що до матеріалів справи позивачем не додано кредитний договір укладений між сторонами 22.10.2008 року, за яким банк просить стягнути заборгованість в сумі 34 393,20 грн., дійшов висновку про недоведеність позовних вимог та обґрунтовано відмовив у стягненні вказаної заборгованості. 
Так, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
За положеннями статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
За своєю природою принцип змагальності цивільного процесу засновується на розподілі процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог - покладається на відповідача.
Твердження банку про те, що датою договору вказано 22.10.2008 року, оскільки в цей день відповідачу відкрито картковий рахунок, а вже саму картку відповідач отримала 08.11.2008 року та підписала заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не заслуговують на увагу суду.
Відповідно до п.1.1.1.43 витягу з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку доданих до позовної заяви, картковий рахунок – банківський поточний рахунок, на якому обліковуються операції з використанням платіжних карток.
У п. 1.1.1.37 цих Умов визначено, що заява – анкета про надання послуг – звернення клієнта про відкриття йому банківського рахунка та/або надання інших банківських послуг.
Отже, банківський рахунок може бути відкрито лише на підставі заяви клієнта.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до  ч.1 ст. 375 ЦПК  України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, - 

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07 квітня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10.07.2020 року.

Судді: 

О.А.Письменний О.Л.Дуковський О.І. Чельник