ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 липня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/12272/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів:
                                         судді-доповідача Чумака С.Ю.,
                                                    суддів:  Чабаненко С.В., Юрко І.В.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 3 лютого 2020 року у справі № 160/12272/19 (суддя І інстанції – Златін С.В.)
за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю " АМТ ТРЕЙД"  до  Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення,
В С Т А Н О В И В:
ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Позивач звернувся до суду з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС (ухвалою суду від 12 червня 2020 року замінено на правонаступника – Дніпровську митницю Держмитслужби), в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Дніпропетровської митниці від 21.10.2019 № UA110180/2019/000087/1.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 3 лютого 2020 року позов задоволений.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.
В обґрунтування скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте із порушенням вимог норм матеріального та процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи по суті позову. Також вказує, що Після здійснення низки заходів по перевірці документів встановлено, що документів подані позивачем до митного оформлення для підтвердження митної вартості товару містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари. Так, митним органом встановлено, що  надана до митного оформлення специфікація від 19.04.2019 № 2019-1 на суму 63 897,51 доларів США, не відповідає фактурній вартості заявленого товару та сумі вартості товарів по інвойсу від 12.08.2019 року № SDTM2019-1 – 61818 доларів США; у наданому пакувальному листі без дати та номеру відомості щодо ваги нетто/брутто товару не відповідають відомостям у графах 35 та 39 ЕМД; надані до митного оформлення комерційні документи не містять інформації про виконання робіт з навантаження вантажів заявником та вартості таких робіт; не надано платіжних доручень на оплату отриманого товару; не надано документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення партії товару; невідповідність назви товару у наданому коносаменті найменуванню у ЕМД; відсутність у повному обсязі інформації щодо витрат, пов`язаних з транспортуванням товарів. На думку відповідача, позивачем вказані розбіжності під час проведення консультацій не усунуто, не спростовано сумніви митного органу в правильності визначення митної вартості товару за ціною контракту, що обґрунтовано послугувало підставою для митного органу для коригування митної вартості товару та винесення рішення про коригування митної вартості товарів.
Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Сторони в судове засіданні не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до приписів КАС України, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в письмовому провадженні, представник відповідача не з`явився з невідомих причин, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ
29.03.2018 року між позивачем (Покупець) та компанією YUCHENG TIANMING MACHINERY CO., LTD (Китай) (Продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт № SDTM/2 (далі - Контракт), відповідно до якого Продавець продає, а Покупець купує Товар в асортименті, якості та за цінами, вказаними в Специфікаціях, які є невід`ємною частиною Контракту (п. 1).  Поставка Товару здійснюється партіями і фіксується в Специфікаціях до Контракту. Товар, що поставляється повинен відповідати кількості, зазначеній у Специфікаціях. Товар вважається переданим Продавцем і прийнятим Покупцем за вагою – згідно вазі, зазначеній у ТТН (CMR або залізничній накладній або коносамент) (пп. 2.1., 2.3.). Поставки здійснюються на умовах Інкотермс 2010. Конкретні умови поставки партії Товару зазначаються у Специфікації. Поставка здійснюється морським транспортом. У разі, коли перевізник визначається Покупцем, Продавець зобов`язаний передати партію Товару цьому перевіднику. У коносаменті Продавець повинен вказати одержувача, зазначеного у Специфікації на партію Товару. Продавець зобов`язаний повідомити Покупця про дату відвантаження шляхом надсилання факсимільного повідомлення (пп. 3.1., 3.2., 3.3., 3.4., 3.5.).Ціна на Товар визначається Покупцем і Продавцем шляхом переговорів і вказується в Специфікаціях. У ціну товару включена вартість упаковки і маркування. Загальна сума Контракту 4500000 USD (п. 4). Умови оплати кожної партії Товару зазначаються у відповідних Специфікаціях. Оплата всіх банківських витрат, які пов`язані з перерахуванням грошових коштів, у т.ч. і комісія банків кореспондентів, проводиться за рахунок Покупця, у разі здійснення повернень передоплати, оплата всіх банківських витрат проводиться за рахунок Продавця (пп. 5.2., 5.3.). (а.с. 91-92)
29.03.2018 між Покупцем та Продавцем укладено специфікацію № 2019-1, відповідно до якої Продавець зобов`язується поставити, а Покупець прийняти товари згідно даної специфікації на загальну ціну товару 63 897,51 доларів США, умови поставки FOB (Китай) та термін оплати 90 днів з моменту поставки товару. (а.с. 93-94)
Товар, який вказаний у специфікації від 29.03.2018 № 2019-1  поставлявся двома партіями згідно двох інвойсів: від 12.08.2019 № SDTM2019-1 на суму 61818 доларів США та від 12.08.2019 № SDTM2019-1.1 на суму 2079,51 доларів США. (а.с. 95, 96-97)
Загальна сума товарів у інвойсах від 12.08.2019 року № SDTM2019-1 та від 12.08.2019 року № SDTM2019-1.1 становить 63 897,51 доларів США та повністю відповідає специфікації № 2019-1 від 29.03.2018 року.
Товар за інвойсом від 12.08.2019 № SDTM2019-1.1 на суму 2079,51 доларів США податний до митного оформлення раніше ніж товар, вказаний у інвойсі від 12.08.2019 № SDTM2019-1.1, що підтверджується ЕМД UA110180/2019/417454, копія якої міститься у матеріалах справи; товар згідно вказаної вище ЕМД випущений у вільний обіг.
На підставі поставки товару позивачем згідно інвойсу від 12.08.2019 № SDTM2019-1 на суму 61818 доларів США подано до митного органу митну декларацію № UA110180/2019/417453 на товар – причепи, плуги, бури, косарки.
Митна вартість товару за вказаною декларацією була визначена із застосуванням основного методу - за ціною договору.
Разом із декларацією позивач надав пакет документів, а саме:
-  декларація митної вартості;
-  зовнішньоекономічний контракт;
- специфікацію від 29.03.2018 № 2019-1;
- інвойс від 12.08.2019 № SDTM2019-1 на суму 61 818 доларів США;
-  пакувальний лист від 09.10.2019;
-  сертифікат походження товару;
- технічні описи товару;
- комерційну пропозицію підприємства – виробника товару;
-  прайс-лист виробника.
На підтвердження транспортних витрат позивачем надано наступні документи:
- договір перевезення вантажу морським транспортом від 15.11.2019 № 1511-1/92/2018;
- заявку на перевезення вантажу від 10.10.2019 № 7;
- коносамент від 12.08.2019  № TPL201908029;
- рахунок на оплату морського фрахту від 07.10.2019 № L22343;
- довідку про транспортні витрати від 07.10.2019;
- акт виконаних робіт від 07.10.2019;
-залізничну накладну для внутрішнього сполучення від 10.10.2019  № 40849317;
- відомість вагонів від 10.10.2019;
- лист відправника щодо помилки у вазі брутто в коносаменті від 09.10.2019;
- список номерів шасі від 12.08.2019.

При перевірці правильності визначення митної вартості товару, згідно з положеннями ст. 53 МК України, враховуючи заходи, передбачені Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом ДФС від 11.09.2015 № 689, орган доходів і зборів дійшов висновку, що надані до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять усіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар.
З метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, та у відповідності п. 2-3 ст. 53 МКУ декларанта зобов`язано протягом додатково надати:
1. якщо рахунок сплачено – банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
2.  за наявності – інші платіжні документи та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару;
3. транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включено до вартості товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
4. каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару;
5. копію декларації країни відправлення;
6.  висновки про якісні на вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними установами та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
В рамках проведення консультації, позивачем додатково надані такі документи:
- лист експедитора від 18.10.2019 № 1018/2;
- комерційну пропозицію та прайс-лист від 15.04.2019;
- морський коносамент, лист від 18.10.2019 № 467, у якому надані пояснення стосовно розбіжностей у вазі товару.
Відповідно до положень статті 255 Митного кодексу України відповідачем проведено контроль правильності визначення заявленої декларантом митної вартості.
За результатом проведеної митної оцінки митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 21.10.2019 № UA110180/2019/000087/1. (а.с. 15-24)
З метою завершення митного оформлення товару, декларант 21.10.2019 задекларував зазначені товари, а митний орган випустив товар у вільний обіг за МД № UА110180/2019/417779.
Не погодившись з обґрунтованістю прийнятого відповідачем рішенням про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся із цим позовом до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не мав достатніх обґрунтованих сумнівів у правильності визначення митної вартості декларантом за ціною контракту. Суд виходив з того, що під час розгляду справи відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари. Вказане, на думку суду, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості товару.
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ
Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України (далі – МК України) у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У той же час, відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
З наведеного вбачається, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
При цьому, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний – за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Частиною другою статті 57 МК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод – за ціною договору (вартість операції).
Відповідно до ч. 3 ст. 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей     59     і     60     цього     Кодексу     за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до     статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
Отже, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару у разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.
Згідно з рішеннями про коригування митної вартості від 21.10.2019 № UA110180/2019/000087/1 підставою для його прийняття є результат митного контролю щодо правильності визначення митної вартості товарів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, та перевірки наявності або відсутності застережень щодо застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) згідно статті 54 Митного кодексу України.
Судом встановлено, що підставою для витребування у декларанта додаткових документів послугувало спрацювання профілю ризику за напрямком митної вартості, а також виявлення митним органом в наданих позивачем документах розбіжностей:
- надана до митного оформлення специфікація від 19.04.2019 № 2019-1 на суму 63 897,51 доларів США, не відповідає фактурній вартості заявленого товару та сумі вартості товарів по інвойсу від 12.08.2019 року № SDTM2019-1 – 61818 доларів США;
- у наданому пакувальному листі без дати та номеру відомості щодо ваги нетто/брутто товару не відповідають відомостям у графах 35 та 39 ЕМД;
- пакувальний лист без дати та номеру містить посилання на інвойс, який не надавався до митного оформлення товару позивачем;
- надані до митного оформлення комерційні документи не містять інформації про виконання робіт з навантаження вантажів заявником та вартості таких робіт;
- позивачем не надано платіжних доручень на оплату отриманого товару;
- позивачем не надано документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення партії товару;
- у наданому коносаментів найменування товару не відповідає найменуванню у ЕМД;
- позивач не підтвердив належними доказами вартість перевезення товару, компанія - перевізник не здійснювала морське перевезення партії товару позивача та не видавала коносаменти, компанія-перевізник фактично є експедитором, однак позивачем не надано документів на підтвердження вартості експедиторських послуг;
- прайс-лист містить виключно перелік товарів, які заявлені позивачем до митного декларування;
- позивачем не надано декларацію країни відправлення.
Оцінивши доводи відповідача з приводу виявлених розбіжностей у наданих для митного оформлення товару документах, суд вважає вказані доводи необґрунтованими, оскільки виявлені відповідачем розбіжності не є такими, що можуть свідчити про неправильність визначення декларантом митної вартості товару з огляду на таке.
1. Як вказувалось вище, товар, який вказаний у специфікації від 29.03.2018 № 2019-1 поставлявся двома партіями згідно двох інвойсів: від 12.08.2019 № SDTM2019-1 на суму 61818 доларів США та від 12.08.2019 року № SDTM2019-1.1 на суму 2079,51 доларів США.
Загальна сума товарів у інвойсах від 12.08.2019 № SDTM2019-1 та від 12.08.2019 № SDTM2019-1.1 становить 63897,51 доларів США та повністю відповідає специфікації № 2019-1 від 29.03.2018.
Товар за інвойсом від 12.08.2019 № SDTM2019-1.1 на суму 2079,51 доларів США податний до митного оформлення раніше ніж товар, вказаний у інвойсі від 12.08.2019 № SDTM2019-1.1, що підтверджується ЕМД UA110180/2019/417454, копія якої міститься у матеріалах справи; товар згідно вказаної вище ЕМД випущений у вільний обіг.
На підставі поставки товару позивачем згідно з інвойсом від 12.08.2019 № SDTM2019-1 на суму 61818 доларів США подано до митного органу митну декларацію № UA110180/2019/417453 на товар – причепи, плуги, бури, косарки.
Вказане свідчить про те, що інформація про інвойс від 12.08.2019 № SDTM2019-1.1 на суму 2079,51 доларів США та ЕМД UA110180/2019/417454, та про розмитнення товару за вказаними документами була в наявності у відповідача, що свідчить про безпідставність тверджень відповідача стосовно того, що надана до митного оформлення специфікація від 19.04.2019 № 2019-1 на суму 63 897,51 доларів США, не відповідає фактурній вартості заявленого товару та сумі вартості товарів по інвойсу від 12.08.2019 року № SDTM2019-1 – 61818 доларів США, як правильно вказав і суд першої інстанції. Крім того, поставка товару партіями не суперечить вимогами Митного кодексу України.
2. Стосовно доводів митного органу, що у наданому пакувальному листі без дати та номеру відомості щодо ваги нетто/брутто товару не відповідають відомостям у графах 35 та 39 ЕМД колегія суддів зауважує, що позивачем до митного оформлення надавався лист компанії YUCHENG TIANMING MACHINERY CO., LTD (Китай) від 09.10.2019, в якому вказано про те, що при заповненні документів на товар, який відвантажений за коносаментом № TPL201908029, контрактом № SDTM/2 від 29.03.2019, інвойсів від 12.08.2019 № SDTM2019-1 та від 12.08.2019 № SDTM2019-1.1 та пакувального листа без номеру від 12.08.2019, у коносаменті TPL201908029 допущено помилку у вазі брутто для двох контейнерів: правильною є вага 49869,05 кг. (а.с. 100)
До митного оформлення позивачем надано скоригований пакувальний лист від 09.10.2019 із правильним зазначенням ваги товару. (а.с. 101-102)
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність доводів відповідача, що у наданому пакувальному листі без дати та номеру відомості щодо ваги нетто/брутто товару не відповідають відомостям у графах 35 та 39 ЕМД.
У пакувальному листі без дати та номеру містяться посилання на інвойси від 12.08.2019 № SDTM2019-1 та від 12.08.2019 № SDTM2019-1.1. (а.с. 98-99) Вказані інвойси як вже було зазначено судом вище надавалися відповідачу позивачем під час поставки товарів, що спростовує посилання митного органу на те, що пакувальний лист без дати та номеру містить посилання на інвойс, який не надавався до митного оформлення товару позивачем.
3. Стосовно доводів митного органу про те, що надані до митного оформлення комерційні документи не містять інформації про виконання робіт з навантаження вантажів заявником та вартості таких робіт; позивачем не надано платіжних доручень на оплату отриманого товару; позивачем не надано документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення партії товару, то апеляційний суд вказує таке.
Відповідно до специфікації від 29.03.2018 № 2019-1 сторони погодили умови поставки FOB Китай, умови оплати – 90 днів з моменту поставки товару.
Згідно з Інкотермс-2010 термін FOB означає, що постачальник оплачує всі витрати, які є необхідними для доставки товару до порту призначення, в тому числі витрати по навантаженню товару на борт судна та будь-які збори пов`язані з вивантаженням товару у порту призначення, які за умовами договору покладаються на продавця.
Отже, витрати на транспортування товару країною продавця та завантаження на борт судна, документальне підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення партії товару не потребують додаткового підтвердження для цілей визначення митної вартості товару. Оскільки оплата за отриманий товар повинна відбутися потягом 90-та днів з моменту поставки товару, то позивач об`єктивно не міг надати відповідачу платіжні доручення на оплату товару.
З огляду на викладене, казані колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність вказаних вище доводів відповідача.
4. Щодо доводів відповідача про те, що позивач не підтвердив належними доказами вартість перевезення товару; компанія-перевізник не здійснювала морське перевезення партії товару позивача та не видавала коносаменти, компанія-перевізник фактично є експедитором, однак позивачем не надано документів на підтвердження вартості експедиторських послуг; у наданому коносаментів найменування товару не відповідає найменуванню у ЕМД апеляційний суд  зауважує, що Митним кодексом України не визначено видів доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів.
Як вказувалось вище, перевізник листом від 18.10.2019 № 1018/2 підтвердив допущену у коносаменті помилку стосовно найменування товару. Позивач на підтвердження того, що у контейнерах знаходився саме той вантаж, який вказаний у інвойсах, додатково надав коносамент агента перевізника № TPL201908029, в якому відображено, що у контейнерах перевозилися саме задекларовані позивачем товари. У свою чергу, матеріали справи містяться наступні документи, щодо визначення вартості перевезення: договір перевезення вантажу морським транспортом від 15.11.2019 року № 1511-1/92/2018; заявка на перевезення вантажу № 7 від 10.10.2019; коносамент № TPL201908029 від 12.08.2019; рахунок на оплату морського фрахту від 07.10.2019 № L22343; довідка про транспортні витрати від 07.10.2019; акт виконаних робіт від 07.10.2019; залізнична накладна для внутрішнього сполучення № 40849317 від 10.10.2019 року; відомість вагонів від 10.10.2019. При цьому, у довідці про транспортні витрати від 07.10.2019 визначено вартість перевезення 2140 доларів США.
З огляду на викладене, ураховуючи те, що Митним кодексом України не визначено видів доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами, а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.
5. Стосовно посилань митного органу на те, що прайс-лист містить виключно перелік товарів, які заявлені позивачем до митного декларування, та що позивач не надав копії митної декларації країни відправлення, апеляційний суд зазначає, що, по-перше, 
Крім цього, апеляційний суд зауважує, що по-перше, наданий позивачем прайс-лист не може вважатися первинним документом, а є лише способом розповсюдження продавцем інформації про товар та не є документом, на підставі якого визначаються складові митної вартості товару, відомості з прайс-листа можуть бути лише додатковими, надто у разі, коди між відомостями контракту, специфікації, рахунків, немає суперечностей; по-друге, ненадання позивачем митної декларації країни відправлення не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем митної вартості товару, оскільки цей документ не передбачений переліком документів, визначених статтю 53 МК України, що підтверджують митну вартість товару, відтак не є джерелом інформації про митну вартість товару.
Зазначене спростовує доводи митного органу, що прайс-лист містить виключно перелік товарів, які заявлені позивачем до митного декларування, та що позивачем не надано копії митної декларації країни відправлення, як правильного висновку дійшов і суд першої інстанції.
ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові. Натомість контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню 2-г резервного методу, відтак прийняте відповідачем спірне рішення про коригування митної вартості товарів є протиправним та підлягає скасуванню.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду – без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 3 лютого 2020 року у справі № 160/12272/19 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з тієї ж дати.   
   
  Суддя-доповідач                                                            С.Ю. Чумак 

                               суддя                                                            С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                            І.В. Юрко