Ухвала
09 вересня 2020 року
м. Київ
справа № 158/1761/19
провадження № 61-6482ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремка В. В. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Погрібного С. О.,
учасники справи:
позивач - Акціонерне товариство комерційний Банк «ПриватБанк»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційного Банку «ПриватБанк» на ухвалу Волинського апеляційного суду від 27 листопада 2019 року у складі судді Здирлюк О. І.,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 13 716,58 грн.
Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 04 жовтня 2019 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішення позивач оскаржив його в апеляційному порядку.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 27 листопада 2019 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.
02 квітня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» із застосування засобів поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою з пропуском строку на касаційне оскарження ухвали Волинського апеляційного суду від 27 листопада 2019 року.
Ухвалою Верховного Суду від 16 квітня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з підстав необхідності наведення причин пропущення строку на касаційне оскарження та надання доказів їх поважності.
Заявнику роз`яснено, що у разі невиконання у встановлений строк вимог про зазначення поважних підстав для поновлення строку у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Копію вказаної ухвали АТ КБ «ПриватБанк» отримав 05 травня 2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (трек-номер: 0306304457840).
02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX (далі - Закон № 540-IX).
Відповідно до пункту 12 розділу І Закону № 540-IX розділ XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) доповнено пунктом 3 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».
17 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року 
№ 731-IX (далі - Закон № 731-IX), яким внесено зміни, в тому числі до ЦПК України.
Вказаним Законом законодавець по-іншому врегулював питання перебігу процесуальних строків під час дії карантину, які були продовжено на строк дії карантину Законом № 540-ІХ. Пункт 3 розділу VI «Прикінцеві положення» ЦПК України України викладено у такій редакції: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».
Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 731-IX встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону № 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.
20-денний строк з часу набрання чинності Законом № 731-IX закінчився 06 серпня 2020 року.
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
На виконання ухвали про залишення касаційної скарги без руху АТ КБ «ПриватБанк» надіслало заяву про усунення недоліків касаційної скарги.
Проте у цій заяві АТ КБ «ПриватБанк» не навело підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії, № 11681/85, § 35).
При цьому безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначена конвенційна норма зобов`язує щоб судові процедури були справедливі для обох сторін справи.
Також необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці ЄСПЛ.
ЄСПЛ зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі Перетяка і Шереметьєв проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34).
Отже, у цій справі встановлено, що заявник не вжив достатніх та виважених заходів для прискорення процедури касаційного оскарження ухвали Волинського апеляційного суду від 27 листопада 2019 року.
Наведені у клопотанні мотиви поновлення процесуального строку не можуть вважатися поважними причинами неподання у строк, встановлений ЦПК України, касаційної скарги, оскільки заявник не навів обставин, за яких він мав перешкоди у поданні касаційної скарги у розумний строк.
У цьому випадку поведінка заявника свідчить про затягування судового процесу, заявник не продемонструвати готовності брати участь на всіх етапах розгляду та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. Необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження «остаточного судового рішення» свідчитиме про порушенням принципу res judicata (правової визначеності).
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.
Керуючись пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Волинського апеляційного суду від 27 листопада 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                             В. В. Яремко
                                                                                                                         А. С. Олійник 
                                                                                                                         С. О. Погрібний