Справа  №756/4886/20                                                Головуючий в суді І інстанції - Жук М.В.
Провадження  №33/824/2262/2020                                                       Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП 

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
15 червня 2020 року                                                                                            м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та його захисника Кривошеєва М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Кривошеєва М.Ю. на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 19 травня 2020 року, - 
 
В С Т А Н О В И В :
 
Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 19 травня 2020 року
 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.
 
Відповідно до постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 02.04.2020 року приблизно о 02 год. 33 хв. в м. Києві по вул. Богатирська, 3, керував транспортним засобом «Skoda Super B» д.н.з. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився лікарем-наркологом у Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соціотерапія» за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 20. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9.а ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
 
Не погоджуючись із вказаним рішенням захисником ОСОБА_1 - адвокатом Кривошеєвим М.Ю. подано апеляційну скаргу, у якій він просить скасувати постанову Оболонського районного суду м. Києва від 19.05.2020 року та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Мотивуючи свої вимоги зазначає, що оскаржуване рішення суду є незаконним та постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права. В порушення вимог ст.252 КУпАП судом не було з`ясовано всіх обставин справи, а оскаржувана постанова не ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Зокрема суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначена жодна ознака сп`яніння. Також зі змісту протоколу не вбачається, що на місті зупинки транспортного засобу було складено Акт огляду водія із зазначенням ознак сп`яніння. Вищенаведене свідчить про допущення порушень вимог ст.ст.256, 266 КУпАП. Крім того, на думку апелянта, працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння.
 
Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та його захисника Кривошеєва М.Ю. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
 
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до п.2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Правовими положеннями ст.266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою вину не визнав та послався на доводи викладені в апеляційній скарзі.
Зазначені пояснення ОСОБА_1 оцінюються апеляційним судом критично, адже вони повністю спростовуються матеріалами провадження.
У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №545388 від 02.04.2020 року, ОСОБА_1 02.04.2020 року приблизно о 02 год. 33 хв. в м. Києві по вул. Богатирська, 3, керував транспортним засобом «Skoda Super B» д.н.з. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився лікарем-наркологом у Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соціотерапія» за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 20 (а.с.1).
Зміст вказаного протоколу в повній мірі відповідає вимогам ст.256 КУпАП.
З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КМНКЛ «Соціотерапія» від 05.04.2020 року (а.с. 2) вбачається, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння (стимулятори (амфетамін).
Як вбачається з розписки від 02.04.2020 року (а.с.3) ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд, враховуючи вказане вище, приходить до переконання, що викладені у постанові висновки про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП та необхідності накладення на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, є обґрунтованими.
На підтвердження доводів ОСОБА_1 про те, що було порушено порядок проведення огляду з метою визначення стану наркотичного сп`яніння до суду апеляційної інстанції доказів не надано. Також слід зазначити, що проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу є неможливим з технічної точки зору.
У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. 
За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. 
Попри доводи апеляційної скарги, вимоги закону судом першої інстанції, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення були дотримані у повній мірі. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката Кривошеєва М.Ю. не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду та вважаються апеляційним судом необґрунтованими.
Із огляду на вищезазначене постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, - 
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кривошеєва Михайла Юрійовича, залишити без задоволення.
Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 19 травня 2020 року щодо  ОСОБА_1 - без змін. 
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського
апеляційного суду                                                                                 В.О.  Габрієль