КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 758/15223/17
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5898/2020

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
16 вересня 2020 року                                                                                     м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Слюсар Т.А.,
суддів: Волошиної В.М., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Верес Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Галунько Людмили Іванівни на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 19 червня 2019 року у складі судді Ларіонової Н.М.,
у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Галунько Людмили Іванівни, стягувач: ОСОБА_2 ,-
 
В С Т А Н О В И В :
 
У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася у суд зі скаргою, в якій просила визнати незаконними дії та скасувати постанови державного виконавця Подільського РВ ДВС у м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві  Галунько Л.І.,  винесені в межах виконавчого провадження № 53905573.
Скарга мотивована тим, що державний виконавець Подільського РВ ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Галунько Л.І. здійснює виконавче провадження № 53905573, відкрите постановою цього виконавця від 13.05.2017 року на підставі виконавчого листа від 10.05.2017 року № 758/12385/15-ц, виданого Подільським районним судом м. Києва на підставі рішення суду від 28.09.2016 року у справі № 758/12385/15-ц про усунення перешкод у здійсненні прав щодо виховання онука, визначення способів участі у вихованні онука. 
Між тим, державним виконавцем вчинено неправомірні дії щодо винесення постанов у  виконавчому провадженні, оскільки постанову про відкриття провадження  та будь-яких повідомлень чи викликів, окрім  вимоги бути дома 12.06.2017 року, отриманої нею 13.06.2017року, вона не отримувала.
Так, постановою державного виконавця Галунько Л.І. від 06.07.2017 року на ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 53905573 накладено штраф за невиконання рішення суду у розмірі 1700 грн., зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення. Постановою державного виконавця Галунько Л.І. від 09.10.2017 року на скаржницю як боржника у виконавчому провадженні № 53905573 повторно накладено штраф; а невиконання рішення суду у розмірі 3400 грн. зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення. 
Також 09.10.2017 року державним виконавцем Галунько Л.І. винесено постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 6400 грн. про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 167 грн. 82 коп. та про закінчення виконавчого провадження
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 19 червня 2019 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Галунько Л.І. - задоволено.
Визнано неправомірними дії державного виконавця Подільського РВ ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Галунько Л.І. щодо стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 6400 грн. в рамках виконавчого провадження № 53905573, стягнення з божника витрат виконавчою провадження          № 53905573 у розмірі 167 грн. 82 коп., накладення штрафів за невиконання за невиконання рішення суду у розмірі 1700 грн. та 3400 грн.
Зобов`язано державного виконавця Подільського РВ ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Галунько Л.І., а в разі її відсутності (незалежно від причин: хвороба, відпустка, звільнення і т.д.) - начальника Подільського РВ ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві поновити порушені права боржника ОСОБА_1 , шляхом скасування таких постанов державного виконавця Подільського РВ ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Галунько Л.І. у виконавчому провадженні № 53905573: від 06.07.2017 про накладення штрафу у розмірі 1700 грн.; від 09.10.2017 про накладення штрафу у розмірі 3400 грн.: від 09.10.2017 про стягнення виконавчого збору у розмірі 6400 грн.; від 09.10.2017 про стягнення витрат виконавчого провадження у розмірі 167 грн. 82 коп.
В апеляційній скарзі державний виконавець Подільського РВ ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Галунько Л.І. не погоджається з ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 19 червня 2019 року, зокрема з таких підстав.
В ухвалі суду першої інстанції зазначено, що ОСОБА_1 не була своєчасно ознайомлена з постановою про відкриття виконавчого провадження з вини державного виконавця, разом з тим  з копії матеріалів виконавчого провадження №53905573, що надавалися до Подільського районного суду м. Києва, наявні підтвердження направлення рекомендованим листом боржнику, а саме: постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.05.2017 за всіма відомими адресами, а саме: АДРЕСА_1 та отримання листа боржником з постановою про відкриття виконавчого провадження, оскільки державним виконавцем за допомогою сервісу Укрпошти «Пошук почтових відправлень» встановлено, що постанову про відкриття виконавчого провадження вручена адресатові 23.05.2017 року за адресою АДРЕСА_1 .
Зазначила, що оскільки ОСОБА_1 не було виконано рішення суду самостійно та до державного виконавця не надходило жодних підтверджень щодо його виконання,  тому  вона не може бути звільнена від сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, а також стягнення штрафів за невиконання рішення суду у розмірі 1700 грн. та 3400 грн.
Враховуючи вказане, просила ухвалу районного суду, якою задоволено скаргу ОСОБА_1 , скасувати.
В судове  засідання ОСОБА_2 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причин неявки не повідомила (т. 2 а.с. 5).
Колегія суддів, вислухавши державного виконавця Галунько Л.І., яка просила апеляційну скаргу задовольнити, ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 , який просив  апеляційну скаргу залишити без задоволення,  вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як убачається з матеріалів справи, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року по справі № 758/12385/15-ц, зокрема, встановлено способи участі у вихованні онука ОСОБА_4 , а саме: - побачення з дитиною без присутності відповідачки за місцем проживання ОСОБА_2 кожного першого та третього тижня кожного місяця з 15 години п`ятниці до 19 години неділі за умови своєчасного повідомлення відповідачки про зустріч з дитиною; - спільний відпочинок позивачки з онуком у літній період - з 01 червня по 15 липня; - необмежене спілкування з онуком засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між позивачкою та онуком.
10 травня 2017 року Подільським районним судом міста Києва видано виконавчий лист та того ж дня, ОСОБА_2 звернулася до Подільського РВ ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві   з заявою про відкриття виконавчого провадження. 
Встановлено, що постановою державного виконавця Подільського РВ ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Галунько Л.І. від 13.05.2017 року  відкрито виконавче провадження № 53905573 й боржнику надано 10 робочих днів для добровільного виконання рішення суду (а.с. 14-15). 
На спростування доводів ОСОБА_1 про неотримання відповідної копії постанови державним виконавцем належних та безспірних доказів до справи не долучено.  
02.06.2017 року до ОСОБА_1 з вимогою № 637/17, в якій зобов`язала її з`явитись на виклик 09.06.2017 року о 09-00, щодо виконання вищезазначеного виконавчого документа, одночасно повідомивши, що у разі невиконання вимог виконання виконавчого документа та не з`явлення на прийом за вимогою, буде здійснено перевірку виконання рішення суду боржником 12.06.2017 року о 10-00       (а.с. 99-100). 
12.06.2017 року державним виконавцем складено акт, згідно з яким перевірити виконання рішення суду за адресою: АДРЕСА_1 а виявилось неможливим, оскільки боржник двері не відкрив, на дзвінки не відповідав. Даний акт складено за підпису державного виконавця Галунько Н.І. та стягувача ОСОБА_2 , без залучення понятих, номер телефону на який здійснювався дзвінок боржнику не зазначено (а.с. 101).
На вимогу державного виконавця Галунько Л.І. № 637/17 ОСОБА_5 листом від 17.06.2017 року повідомила, що її онук ОСОБА_4 з 03.05.2017 по 01.06.2017 року хворів на респіраторний алергоз з ремісією, на дату листа (17.06.2017) також хворіє  і потребує постійного лікарського спостереження, а тому не може відбути на відпочинок зі стягувачем ОСОБА_2 до повного одужання. Супровідним листом від 07.07.2017  скаржниця ОСОБА_5 надала до органу виконавчої служби довідку про хворобу малолітнього ОСОБА_4 від 07.07.2017 року, відповідно до якої малолітній ОСОБА_4 з 26.06.2017 року  по 37.07.2017 року не відвідував дитячий колектив у зв`язку з захворюванням на обструктивний бронхіт, копію медичної карточки з рекомендаціями щодо подальшого лікування дитини та копію записки із  історії хвороби №841 від 01.06.201 7року про перебування на санаторно-курортному лікуванні.
Постановою державного виконавця Галунько Л.І. від 06.07.2017 року  на скаржницю як боржника у виконавчому провадженні № 53905573 накладено штраф за невиконання рішення суду у розмірі 1700 грн., зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення (а.с.16-17).
Постановою державного виконавця Галунько Л.І. від 09.10.2017 року на скаржницю  повторно накладено штраф за невиконання рішення суду у розмірі 3400 грн., зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення (а.с. 25).
Листом від 09.10.2017 № 53905573/17 на адресу Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві (м. Київ, вул. Хорива, 20) державним виконавцем Галункьо Л.І. направлено клопотання про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду.
Також, 09.10.2017 року державним виконавцем Галунько Л.І. винесено постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 6 400 грн., про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 167 грн. 82 коп. про закінчення виконавчого провадження № 53905573. 
Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з її обґрунтованості, того, що викладені скаржником обставини знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а відтак оскаржувані дії та рішення державного виконавця Галунько Л.І. підлягають визнанню протиправними, а порушені права скаржниці  - поновленню.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це  сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону  підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» уразі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). У разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Частиною 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Відповідно до частин 1-2 статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Так, як убачається з матеріалів справи 13.05.2017 року № 637/17 державним виконавцем на адресу боржника та стягувача була направлена копія  постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.05.2017 року, винесеної державним виконавцем Галунько Л.І.(а.с.91-93).
Разом з тим, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази  на підтвердження вручення боржниці копії постанови про відкриття виконавчого провадження.
А отже, доводи державного виконавця щодо належного повідомлення боржниці спростовуються матеріалами справи й колегією суддів не приймаються до уваги та визнаються безпідставними, оскільки матеріали виконавчого провадження не містять зворотного повідомлення про  вручення боржниці чи її довіреній особі поштового відправлення.
Витяг результатів вручення  скаржниці поштового відправлення із мережі Інтернет не є належним доказом виконання положень ст. Закону України «Про виконавче провадження». 
Колегія суддів погоджується з висновками районного суду про відсутність у справі доказів  звернення стягувача ОСОБА_2 до скаржника ОСОБА_5 щодо реалізації визначеного способу участі у вихованні онука ОСОБА_4 . 
При цьому, колегія суддів враховує зміст  рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року, яким окрім іншого, встановлено способи участі у вихованні онука ОСОБА_4 , а саме: - побачення з дитиною без присутності відповідачки за місцем проживання ОСОБА_2 кожного першого та третього тижня кожного місяця з 15 години п`ятниці до 19 години неділі за умови своєчасного повідомлення відповідачки про зустріч з дитиною.
Так само відсутні у матеріалах справи докази ухилення скаржниці ОСОБА_5 від виконання рішення суду, зокрема докази перешкоджання побаченням ОСОБА_4 та ОСОБА_2 чи спілкуванню між ними засобами зв`язку. 
Таким чином, вимога виконавця від 02.06.2017 № 637/17 та акт виконавця від 12.06.2017року не свідчать про невиконання боржницею рішення суду, оскільки у матеріалах справи відсутні докази того, що на момент виходу виконавця за адресою       м. Київ, вул. Сошенка, 34А, скаржниця ОСОБА_5 була обізнана про відкриття виконавчого провадження та про імовірний вихід виконавця за вказаною адресою 12.06.2017року.
 Інших відомостей щодо перевірки державним виконавцем Галунько Л.І. виконання боржником ОСОБА_5 виконавчого листа від 10.05.2017 № 758/12385/15-ц матеріали виконавчого провадження не містять.
Отже, зазначені обставини не надавали державному виконавцю прав щодо накладення на ОСОБА_5 штрафів та стягувати виконавчий збір й витрати виконавчого провадження.
 З огляду на викладені обставини та матеріали справи, у їх сукупності, колегія суддів вважає обґрунтованими та належно мотивованими висновки районного суду про наявність правових підстав до задоволення скарги й зобов`язання державного виконавця  поновити порушені права  боржника ОСОБА_1 .  
Оскаржувані постанови державним виконавцем винесено у порушення  положень  ст.2,10, 27,63,75 Закону України «Про виконавче провадження».
Викладені в ухвалі висновки відповідають обставинам справи та зібраним доказам.  
Враховуючи вищевикладене, слід дійти висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, давши належну правову оцінку доказам, на які сторони посилались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, не допустив порушення норм матеріального процесуального права, які б були підставою скасування оскаржуваної ухвали.
Доводи апеляційної скарги не спростовують по суті правильного рішення суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів  вважає, що ухвала Подільського районного суду м. Києва від 19 червня 2019 року постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги державного виконавця Галунько Л.І.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 377, 382 ЦПК України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Галунько Людмили Іванівни залишити без задоволення.
Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 19 червня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення. 

Повне судове рішення складено 23 вересня 2020 року.

Суддя-доповідач:   

Судді: