УХВАЛА
24 вересня 2020 року
м. Київ
справа № 188/1668/17
провадження № 51-9186км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                              ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання             ОСОБА_4 ,
прокурора                                                   ОСОБА_5 ,
засудженого                                              ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),
розглянувши в судовому засіданні заяву судді  ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні №  12017040530000637 за касаційною скаргою  прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року щодо ОСОБА_6 , 
встановив:
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду (далі – Суд) від 9 червня 2020 року для розгляду провадження визначено колегію суддів у складі: судді-доповідача ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
До початку касаційного розгляду суддя  ОСОБА_3 заявив самовідвід у зв`язку з тим, що він раніше брав участь у розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_6  та висловлював свою позицію в частині призначеного покарання у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду  у складі Верховного Суду від 11 квітня 2019 року.
Ця обставина може викликати сумнів у його об`єктивності або створити видимість наявності у нього упередженого ставлення до розгляду справи.
Заслухавши заяву судді про самовідвід, думку засудженого, який не заперечував проти задоволення вказаного самовідводу, позицію прокурора, який вважав необхідним задовольнити заяву про самовідвід, перевіривши підстави самовідводу,  Суд дійшов такого висновку.
За результатами перевірки матеріалів кримінального провадження встановлено, що згідно з вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 6 лютого 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України (далі – КК), та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК його звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки і покладено на нього виконання обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу.
Апеляційний суд Дніпропетровської області ухвалою від 5 липня 2018 року вирок місцевого суду залишив без змін, а апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області – без задоволення.
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі: головуючого ОСОБА_7 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , скасував згадане рішення апеляційного суду через невідповідність його вимогам ст. 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) та неправильне застосування  ст. 75 КК і призначив новий розгляд у апеляційному суді.
За наслідками нового розгляду апеляційний суд  ухвалою від 19 листопада 2019 року закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 6 лютого 2018 року щодо ОСОБА_6 .
Прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, звернувся до Суду з касаційною скаргою на вказане  рішення апеляційного суду.
Враховуючи те, що прокурор оскаржує рішення, ухвалене в межах одного й того ж кримінального провадження щодо  ОСОБА_6 , у якому суддя  ОСОБА_3 вже брав участь у складі колегії суддів Верховного Суду та висловлював по суті свою позицію в судовому рішенні, зокрема, щодо призначення засудженому м`якого покарання із застосуванням положень ст. 75 КК, участь цього судді у розглядікасаційної скарги прокурора на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року може викликати сумнів у його неупередженості.
За нормами п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до ст. 80 КПК за наявності підстав, передбачених ст. 76 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід
З огляду на викладене Суд вважає за необхідне задовольнити заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 з метою уникнення будь-яких сумнівів у його неупередженості.
Керуючись  статтями 75, 80, 81 КПК, Суд
постановив:
Заяву судді   ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.
Відповідно до ст. 35 КПК матеріали кримінального провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року щодо ОСОБА_6 направити на повторний автоматизований розподіл.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                         ОСОБА_3