ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

02 вересня 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 742/2206/19
Головуючий у першій інстанції - Семенченко О. М.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/678/20

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
       головуючої-судді: Бобрової І.О.,
       суддів: Мамонової О.Є.,  Шитченко Н.В.,

за участю секретаря- Зіньковець О.О., 

  сторони:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Прилуцький міський голова Чернігівської області Попенко Ольга Михайлівна,

розглянув у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Прилуцького міського голови Чернігівської області Попенко Ольги Михайлівни на рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Прилуцького міського голови Чернігівської області Попенко Ольги Михайлівни про визнання незаконним та скасування розпорядження про накладення дисциплінарного стягнення у виді догани,

місце постановлення рішення судом першої інстанції - смт Варва, 
дата складання повного тексту рішення судом першої інстанції - 23.09.2019,
  
                                                  У С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Міського голови м.Прилуки Попенко О.М., в якому просив визнати незаконним та скасувати розпорядження №3 від 11.06.2019 про оголошення йому, як начальнику Управління капітального будівництва міської ради, догани за неналежне виконання посадових обов`язків, а саме за невиконання проведення публічних закупівель по будівництву західної трибуни основного футбольного поля за адресою АДРЕСА_1 . 
Позивач вважав притягнення його до дисциплінарної відповідальності незаконним, оскільки не проведення публічних закупівель відбулось по причині, яка від нього не залежала, проте міський голова, діючи упереджено, не запропонувала йому надати пояснення з приводу об`єктивності причин неможливості розпочати процедуру проведення публічних закупівель.

Розпорядженням в.о. голови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26.06.2019 №12/240/19-Орд справу передано на розгляд до Варвинського районного суду Чернігівської області з підстави неможливості утворити новий склад суду для розгляду справи. 

Справа розглядалася судами неодноразово. 

Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2019 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано розпорядження Прилуцького міського голови Попенко О.М. №3 від 11 червня 2019 року, яким ОСОБА_1 , начальнику управління капітального будівництва міської ради, оголошено догану за неналежне виконання посадових обов`язків, а саме: за невиконання проведення публічних закупівель по будівництву західної трибуни основного поля за адресою: АДРЕСА_1 . Вирішено питання про судові витрати.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 16.09.2019 скасовано із закриттям провадження у справі. Вирішено питання про розподіл судових витрат. 

Постановою Верховного Суду  у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2020 року постанову Чернігівського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року скасовано, а справу передано для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. 
Верховним Судом зазначено, що суд, встановивши, що, накладаючи на ОСОБА_1 спорюване ним дисциплінарне стягнення, Прилуцький міський голова Попенко О.М. діяла як керівник Прилуцької міської ради та її виконавчого комітету, тобто вона уособлювала власника у трудових відносинах з ОСОБА_1 , дійшов правильного висновку про те, що спір у цій справі пред`явлено до неналежного відповідача, проте суд повинен був розглянути спір по суті, з врахуванням таких обставин, а не закривати провадження у справі. 

З огляду на положення ч.1 ст.417 ЦПК України, дані вказівки є обов`язковими для суду апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

В апеляційній скарзі Прилуцький міський голова просить скасувати рішення Варвинського районного суду від 16.09.2019, посилаючись на те, що суд не надав належної оцінки обставинам, що мають значення для вирішення справи. Скаржник зазначає, що розпорядження про затвердження плану здійснення публічних закупівель ОСОБА_1 отримав 13.05.2019, проте до 30.05.2019 процедура так і не була розпочата з вини позивача, у зв`язку з чим останній і був відсторонений від роботи. Невиконання посадових обов`язків позивачем призвело до того, що не будуть виконані заходи соціально-економічного розвитку окремих територій м. Прилуки і як наслідок завдана шкода інтересам територіальної громади. Відповідач посилається на те, що суд безпідставно відхилив його клопотання  про залучення до матеріалів справи службових записок  начальника загального відділу міської ради про порушення позивачем термінів виконання документів, що підтверджує безвідповідальне ставлення останнього до своїх обов`язків.        

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив залишити рішення Варвинського районного суду від 16.09.2019 без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення. Позивач погоджується із висновком суду про те, що не проведення процедури публічних закупівель по будівництву західної трибуни основного футбольного поля відбулось не з його вини, оскільки виконавець ПП «Модерн-ХХІ» лише 11.06.2019 передав відповідну документацію по вартості робіт, а вже наступного дня було розпочату процедуру публічних закупівель. Також позивач вказує, що не проведення публічних закупівель з 30.05.2019 не відбулось також через відсторонення його від посади з 28.05.2019.   
  
Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку. 

Відповідно до ч. 2,5 ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
   
Зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працює на посаді начальника управління капітального будівництва Прилуцької міської ради. 
Розпорядженням Прилуцького міського голови Попенко О.М. від 11.06.2019 №3 ОСОБА_1 було оголошено догану за неналежне виконання посадових обов`язків - за не виконання проведення публічних закупівель по будівництву західної трибуни основного футбольного поля за адресою АДРЕСА_1 . 

Звертаючись з позовом, ОСОБА_1 , визначивши відповідачем міського голову м.Прилуки Попенко О.М., просив визнати незаконним та скасувати зазначене розпорядження як незаконне.   

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Згідно з ч. 1 ст. 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.
Відповідно до частин першої, третьої статті 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.  Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.
Згідно з пунктом 10 частини четвертої статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції, що діяла на час виникнення спору) міський голова  призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів.

Виходячи з приписів ст.4 ЦПК України, відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.
Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.
Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.
Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.
Зазначене підтверджується позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 30.01.2019 у справі № справа № 2-797/2008.

Відповідно до принципу диспозитивності, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням, зокрема, фізичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша і третя статті 13 ЦПК України).
Відповідачем є особа чи держава (частина друга статті 48 ЦПК України), до якої звернуті матеріально-правові вимоги позивача.
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (пункт 41); від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49); від 21 листопада 2018 року у справі №127/93/17-ц (пункт 50); від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункти 37, 54); від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4)).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог.
Таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 року у справі №552/6381/17. 

Колегія суддів приходить до висновку, що, виносячи оскаржуване розпорядження, та, накладаючи на ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення, Прилуцький міський голова Попенко О.М. діяла як керівник Прилуцької міської ради, тобто вона уособлювала власника у трудовому договорі з ОСОБА_1 як працівником. 

Відповідно до ч. 2 ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем у справі, що підлягає розглядові у порядку цивільного судочинства, можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Участь посадової особи Прилуцького міського голови Попенко О.М. як відповідача у цивільному процесі виключається. Тобто спір у цій справі пред`явлено до неналежного відповідача.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у справі № 642/6181/16-ц, висловленого у постанові від 29 серпня 2019 року.

Позивач ОСОБА_1 не позбавлений можливості, визначившись з належним колом відповідачів, звернутися до них з відповідним позовом. 

Отже, з урахуванням того, що суд першої інстанції розглянув справу по суті до неналежного відповідача, а апеляційний суд не має процесуальних повноважень щодо заміни первісного відповідача належним відповідачем, або залучення до участі в справі іншої особи як співвідповідача, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні позову належало відмовити саме з цих підстав. 

На підставі ч. 7 ст. 141 ЦПК України відповідачу слід компенсувати 1152 грн 60 коп. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги (768,40 грн х 150%).  

Керуючись ст. 367, 374, 376 ч.1 п.4, 381-384, 389, 390 ЦПК України,   

                                             П О С Т А Н О В И В: 

Апеляційну скаргу Прилуцького міського голови Попенко Ольги Михайлівни - задовольнити частково. 

Рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2019 року - скасувати. 

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Прилуцького міського голови Чернігівської області Попенко Ольги Михайлівни про визнання незаконним та скасування розпорядження про накладення дисциплінарного стягнення у виді догани - відмовити. 

Компенсувати виконкому Прилуцької міської ради (17500, м. Прилуки, вул. Незалежності, 82, код ЄДРПОУ 37984681) в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 1152 грн 60 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Судді Чернігівського апеляційного суду   
                                                                                          І.О.Боброва
                                                                                                                       
                                                                                         О.Є.Мамонова

                                                                                         Н.В.Шитченко

Повний текст постанови суду складений 03.09.2020.