Справа № 464/5091/13-ц                                Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М. 
Провадження № 22-ц/811/4232/19                        Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М. 
Категорія:39

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 липня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Ванівського О.М.
суддів Шеремети Н.О., Мельничук О.Я.,
секретаря Матяш С.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 28 листопада 2019 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Максимум» про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Максимум» звернулося до суду із заявою, в якій просило замінити стягувача з Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Максимум» у справі № 464/5091/13-ц. В обґрунтування заяви покликалося на те, що 18.03.2014 року Сихівським районним судом м. Львова ухвалено рішення по справі № 464/5091/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором № 0007/08.6.10-АРАv від 09.06.2008 року в сумі 81463,76 грн., видано виконавчий лист. 22 серпня 2018 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Інвестмаш плюс» було укладено договір відступлення права вимоги. 19 лютого 2019 року між ТОВ «Інвестмаш плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Максимум» було укладено договір відступлення права вимоги. Відповідно до умов останнього договору, право грошової вимоги за кредитним договором, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Максимум». Просили заяву задоволити.
Ухвалою Сихівського районного суду міста Львова від 28 листопада 2019 року заяву задоволено. Замінено стягувача у справі № 464/5091/13-ц з Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Максимум» 
Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 . Вважає ухвалу суду незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Покликається на те, що заявником не надано до договору про відступлення права вимоги №1268 - Ф укладеного між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Інвестмаш плюс» реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами, що відповідно до п. 2 є додатком №1 до договору про відступлення права вимоги. До договору №1270-Ф, заявник долучив витяг з реєстру, який вказує суму зобов`язання ОСОБА_1 , що не відповідає рішенню Сихівського районного суду м. Львова від 18.03.2014 року, а саме в розмірі 232 717, 19 грн. Також звертає увагу на те, що згідно відомостей ЄДРПОУ, первинний правонаступник ТОВ «Інвестмаш Плюс» знаходиться за адресою 69002 Запорізька область, місто Запоріжжя, вул.. Фортечна, 6 та директором даної юридичної особи є Колесником Станіслав Володимирович , проте договір про відступлення права вимоги підписаний Сиротенко Олександром Олександровичем . Крім того, стверджує, що долучені до заяви документи не засвідчені належним чином.
В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу Сихівського районного суду міста Львова від 28 листопада 2019 року та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви.
Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 14.07.2020 року, є дата складення повного судового рішення - 15.07.2020 року.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.
Постановляючи ухвалу про заміну стягувача, суд першої інстанції виходив з того, що ТзОВ «Фінансова компанія «Максимум» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлися боржниками Публічного акціонерного товариства «Банк Форум». 
Колегія суддів погоджується з такою позицією суду першої інстанції з огляду на таке.
Судом та матеріалами справи встановлено, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 18.03.2014 року задоволено позов ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором №0007/08.6.10-АРАv від 09.06.2008 року в сумі 81463 грн. 76 коп. та 814 грн. 64 коп. судових витрат.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 04 червня 2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
22 серпня 2018 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Інвестмаш плюс» було укладено договір відступлення права вимоги. 19 лютого 2019 року між ТОВ «Інвестмаш плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Максимум» було укладено договір відступлення права вимоги. Відповідно до умов останнього договору право грошової вимоги за кредитним договором № 0007/08.6.10-АРАv від 09.06.2008 року, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Максимум», що стверджується також реєстром боржників до даного Договору.
За приписами частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником.
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
Частиною першою статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 цього Кодексу).
За змістом статті 512 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10 (провадження № 61-12076св18).
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії виконання судового рішення.
Задовольняючи заяву ТзОВ «Фінансова компанія «Максимум» про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції вірно виходив із того, що ТзОВ «Фінансова компанія «Максимум» набуло всіх прав кредитора ПАТ «Банк Форум», у тому числі на отримання виконання зобов`язань за кредитним договором №0007/08.6.10-АРАv від 09.06.2008 року, а тому звернення правонаступника кредитора із заявою про заміну сторони виконавчого провадження відповідає вимогам статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».
Безпідставними є покликання апелянта на те, що договір про відступлення права вимоги підписаний неправомочною особою, оскільки в договорах про відступлення права вимоги №1268-Ф від 22.08.2018 року та №1270-Ф від 19.02.2019 року зазначений підписант - Директор Сиротенко О .О. та вказана адреса реєстрації ТОВ - 04070 м. Київ, вул.. Сагайдачного, буд. 10/5-А, а 07.12.2019 року Директор був змінений на Колеснікова С.В. та було змінено місце реєстрації ТОВ на м. Запоріжжя, вул.. Фортечна, 6.
Інші приведені в апеляційній скарзі доводи є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути прийняті до уваги.
Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.
Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381 - 384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
апеляційну скаргу  ОСОБА_1   - залишити без задоволення.
Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 28 листопада 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 15.07.2020 року.

       Головуючий:                                                        Ванівський О.М.

       Судді:                                                                        Шеремета Н.О.

                                                                               Мельничук О.Я.