ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року

м. Київ
справа № 417/4675/17
адміністративне провадження № К/9901/46059/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П., 

розглянув в попередньому судовому засіданні справу 
за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Луганській області
на постанову Марківського районного суду Луганської області від 22.11.2017 (суддя Дідоренко А.Е.) та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 27.02.2018 (колегія у складі суддів Сіваченка І.В., Шишова О.О., Блохіна А.А.)
у справі №417/4675/17 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Національної поліції в Луганській області, 
за участю третьої особи - Національної поліції України про визнання рішення, 
про відмову у виплаті частини одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності поліцейського протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

І. ПРОЦЕДУРА

1.          27.09.2017 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі - Управління або ГУНП в Луганській області), третя особа на стороні відповідача - Національна поліція України, про визнання рішення про відмову у виплаті частини одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності поліцейського протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. 
2.          Постановою Марківського районного суду Луганської області від 22.11.2017, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 27.02.2018, позов задоволено.
3.          26.03.2018 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга відповідача. Скаржник просить скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.
4.          Ухвалою Верховного Суду від 22.01.2019 відкрито провадження у справі. 

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 з 10.12.1993 по 29.06.2016 проходила службу в органах внутрішніх справ України та Національної поліції України.
6.           ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням від 04 квітня 2016 року.
7.          Під час проходження служби в органах внутрішніх справ при виконанні службових обов`язків, в результаті ДТП, що мало місце 22.05.2013, вона отримала травму.
8.          21.06.2016 згідно висновку ВЛК ДУ «ТМО МВСУ по Луганській області» (свідоцтво про хворобу №88 від 21.06.2016) позивачка визнана непридатною до військової служби у мирний час, обмежено придатною у воєнний час у зв`язку із захворюванням, травмою, пов`язаною з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Постановою ВЛК встановлено причинний зв`язок захворювання, травми: з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
9.          З 29.06.2016 наказом №423 о/с від 29.05.2016 та наказом №434 о/с від 07.07.2016 про часткову зміну пунктів наказу №423 о/с, ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції за ст.77 ч.1 п.2 (через хворобу). Підстава: свідоцтво про хворобу від 21.06.2016 №88 видане військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Луганській області».
10.          05.07.2016 ОСОБА_1 була встановлена ІІІ група інвалідності з втратою 60% професійної працездатності у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням службових обов`язків.
11.          Постановою Марківського районного суду Луганської області від 24.04.2017 Управління зобов`язано скласти висновок про прийняття рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності і визначенням інвалідності внаслідок травми пов`язаної з виконанням службових обов`язків під час проходження служби в органах внутрішніх справ в розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.
Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.06.2017 постанову Марківського районного суду від 24.04.2017 залишено без змін.
12.          В липні 2017 року позивачка звернулася до Управління із заявою (рапортом) про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням їй третьої групи інвалідності, та нею було надано пакет документів, визначених п.5 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом МВС України від 11.01.2016 №4.
13.          Заява (рапорт) з додатками була зареєстрована та складені всі необхідні документи для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, які затверджені керівником ГУНП в Луганській області та в подальшому направленні до Національної поліції України, оскільки кошти для виплати одноразової грошової допомоги здійснюються фінансовим підрозділом Національної поліції шляхом розподілу асигнувань на зазначені цілі в межах коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції України.
14.          Висновком про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону № 580-VIII, затвердженим заступником начальника ГУНП в Луганській області на виконання постанови Марківського районного суду Луганської області від 24.04.2017 №417/3668/17, складених на підставі матеріалів поліцейського ОСОБА_1 була нарахована одноразова грошова допомога в розмірі 400000,00 грн.
15.          Наказом Управління №2669 від 26.07.2017 призначено проведення виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 400000,00 грн. ОСОБА_1 
16.          Проте позивачу було сплачено неповну суму одноразової грошової допомоги, а лише частково в сумі 240000,00 грн., а у виплаті ОСОБА_1 частини одноразової грошової допомоги у розмірі 160000,00 грн. відмовлено, що підтверджується випискою по картковому рахунку. 
17.          Листом ГУНП в Луганській області від 05.09.2017 позивачку повідомлено, що їй буде призначено 240000,00 грн., так як станом на 01.01.2017 прожитковий мінімум складає 1600 грн, зазначена сума 15.09.2017 була їй перерахована,
18.          Позивач вважає,  що є необґрунтованим та таким, що порушує її права. 
19.          Відповідач просив відмовити в задоволенні, зазначивши, що діяв належним чином з метою належного виконання рішення суду.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

20.          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що постановою Марківського районного суду Луганської області від 24.04.2017 прийнятою після прийняття Закону України від 06.04.2017 «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей», якими внесені зміни зокрема до частини першої ст. 99 Закону № 580-VIII у пункті «в» цифри « 150» замінити цифрами « 250», а тому позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму. 
Не виплата позивачу одноразової грошової допомоги порушує право на соціальний захист та гарантовану допомогу (соціальну виплату) з боку держави, передбачену Конституцією України та Законом № 580-VIII. Водночас, сума, яку позивач бажає отримати від відповідача є грошовою допомогою, яку суб`єкт владних повноважень не лише не виплачує, а й не нараховує позивачу. Отже, з метою повного захисту прав позивача, суд зобов`язав відповідача вчинити на його користь певні дії, спрямовані на отримання позивачем допомоги, яка є гарантією держави.

ІV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

21.          Відповідач у касаційній скарзі не погоджується з рішенням судів першої та  апеляційної інстанції та вважає, що висновки судів не відповідають обставинам справи, оскільки Закон України від 06.04.2017 № 2004-VІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей» набрав чинності після його опублікування. 
22.          Рішення про виплату одноразової грошової допомоги позивача було прийнято 24.04.2017, відповідно до постанови Марківського районного суду Луганської області. Тобто підставою для висновку про призначення одноразової грошової допомоги саме у розмірі 240000,00 грн. було виконання постанови Марківського районного суду Луганської області від 24.04.2017 по справі №417/3668/17. 
23.          Крім того, Управління звертає увагу на те, що відповідно до наказу МВС України від 11.01.2016 №4, не передбачені випадки, за яких здійснюється донарахування одноразової грошової допомоги, у зв`язку з підвищенням його розміру. 
24.          У відзиві, який надійшов 29.05.2018, Позивач покликається на правомірність рішень судів першої та апеляційної інстанції з огляду на те, що нарахування одноразової грошової допомоги відбулося за рішенням Відповідача, а не за рішенням суду. 

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

25.          Суд перевірив доводи касаційної скарги та відзиву, правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права, та дійшов таких висновків.
26.          Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII).
27.          Розділом XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIII (із змінами) встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом №580-VIII, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом №580-VIII.
28.          Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону №580-VIII одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, в разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок зазначених причин.
29.          Відповідно до Закону №580-VIII із змінами, внесеними згідно із Законом України від 06.04.2017 №2004-VІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей» виплачена сума одноразової грошової допомоги не відповідає встановленому ст. 99 Закону розміру одноразової грошової допомоги у разі визначення поліцейському ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції протягом шести місяців після звільнення його з поліції, який становить 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.
30.          24.04.2017 постановою Марківського районного суду Луганської області Управління було зобов`язано скласти висновок про прийняття рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності і визначенням інвалідності внаслідок травми пов`язаної з виконанням службових обов`язків під час проходження служби в органах внутрішніх справ в розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.
31.          При цьому Відповідач висновком про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону № 580-VIII, затвердженого заступником начальника ГУНП в Луганській області на виконання постанови Марківського районного суду Луганської області від 24.04.2017 №417/3668/17, складеного на підставі матеріалів поліцейського ОСОБА_1 нарахував одноразову грошову допомогу в розмірі 400000,00 грн.  
32.          Тобто Відповідач самостійно визначив належний розмір допомоги та нарахував її, а отже, суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що рішення про призначення одноразової грошової допомоги не приймалось судом. Призначення допомоги відбулося за рішенням відповідача в липні 2017 року.
33.          При прийнятті рішення про призначення допомоги позивачу, Управління повинно було враховувати не лише вказане вище рішення суду, але й положення чинного на час прийняття такого рішення в липні 2017 року законодавства, в тому числі щодо розміру допомоги, який в цей час становив вже не 150, а 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.
34.          Не виплата позивачу ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у належному розмірі порушує право на соціальний захист та гарантовану допомогу (соціальну виплату) з боку держави, передбачену Конституцією України та Законом № 580-VIII .
35.          Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
36.          Відповідачем не було доведено правомірності своїх дій, а тому, Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції про необхідність задоволення позову шляхом зобов`язання Управління донарахувати та виплатити позивачу частину одноразової грошової допомоги в розмірі 160 000 грн.
37.          Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі.
38.           Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 

Керуючись ст. 343, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Луганській області залишити без задоволення.
Постанову Марківського районного суду Луганської області від 22 листопада 2017 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року у справі №417/4675/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб