15.09.20
33/812/279/20

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» вересня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої – судді                 Фаріонової О.М.

за участю секретаря                          Тимошенка О.С.
       
        розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 вересня 2019 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Житомирської області, який проходить військову службу оператором взводу управління командира зенітного ракетно-артилерійського дивізіону в/ч НОМЕР_1 , солдат, згідно протоколу мешкає у АДРЕСА_1 , 

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 655 грн. 

Як встановлено судом, 11 липня 2019 року, близько 15:00 год. начальником зв`язку - командиром взводу управління зенітного ракетно-артилерійського дивізіону лейтенантом ОСОБА_2 було виявлено військовослужбовця ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. 

Військовослужбовця ОСОБА_1 було направлено до Миколаївського обласного наркологічного диспансеру, де згідно медичної виписки №1669 від 11.07.2019 р. встановлено діагноз ОСОБА_1 "Гостра інтоксикація внаслідок вживання алкоголю, неускладнена".

Суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме: виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння, вчинене особою в умовах особливого періоду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити постанову. Зазначає, що у зв`язку з тим, що йому довгий час не було відомо про накладення на нього штрафу, він не мав змоги його оплатити. Просить, щоб штраф залишився в межах суми вказаної в постанові, або взагалі не накладати на нього стягнення у виді штрафу. 

        ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. В апеляційній скарзі просив розгляд справи проводити без його участі. Неявка ОСОБА_1 до апеляційного суду не перешкоджає апеляційному розгляду. 

       Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд встановив наступне. 

       Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Під час апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 встановлено такі порушення норм процесуального права, про які апелянт не зазначає, але ці порушення є визначальними для прийняття рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону суддя не дотримався.

Обґрунтовуючи свої висновки, суддя зазначив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії №10 від 14.07.2019 р., згідно якому ОСОБА_1 перебував на службі у стані алкогольного сп`яніння та зібраними по справі доказами. 

З цими висновками апеляційний суд частково погоджується, з огляду на наступне. 

Висновки судді щодо доведеності вини ОСОБА_1 у тому, що він перебував на службі у стані алкогольного сп`яніння, є правильними. 

Ці висновки підтверджуються даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення №10 від 14.07.2019 р.; медичній виписці №1669 від 11.07.2019 р., згідно якої ОСОБА_1 встановлено діагноз "Гостра інтоксикація внаслідок вживання алкоголю, неускладнена"; письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від 11.07.2019 р., згідно яких останні підтвердили обставини перебування солдата ОСОБА_1 у нетверезому стані; письмових поясненнях ОСОБА_1 , згідно яких останній вказав, що 11.07.2019 р. перебував у стані алкогольного сп`яніння на території в/ч НОМЕР_1 та допустив вживання алкоголю у зв`язку із складним морально-психологічним станом.

Ці висновки судді апелянтом не оспорюються. 

Однак, під час апеляційного розгляду встановлено, що вказані у протоколі дії ОСОБА_1 кваліфіковані невірно.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне   правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення. 

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, №10 від 14.07.2019 р., 11.07.2019 р. близько 15:00 год., начальником зв`язку - командиром взводу управління зенітного ракетно-артилерійського дивізіону, лейтенантом ОСОБА_2 було виявлено військовослужбовця ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. 

Вказаного військовослужбовця було направлено до Миколаївського обласного наркологічного диспансеру, де згідно медичної виписки №1669 від 11.07.2019 р. встановлено діагноз ОСОБА_1 : гостра інтоксикація внаслідок вживання алкоголю, неускладнена. 

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, але кваліфікуючи ознаки цього правопорушення взагалі не зазначені. 

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, який є доказом у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що у протоколі не мотивовано, чому дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Статтею 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_1 , настає адміністративна відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Так, у цьому протоколі не зазначено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння на службі в умовах особливого періоду та в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, що є кваліфікуючими обов`язковими ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Разом з тим, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя вийшов за межі складеного у відношенні ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, та вказав, що ОСОБА_1 перебував на службі в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, про що взагалі не зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення в умовах особливого періоду, суддя місцевого суду безпідставно, на власний розсуд, кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП за ознакою вчинення ним адміністративного правопорушення в умовах особливого періоду.

За такого, з урахуванням обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1  належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, тобто є доведеною його вина у появі військовослужбовця на території військової частини в нетверезому стані.

В зв`язку з тим, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, враховуючи особу правопорушника та матеріали справи, накладене на нього адміністративне стягнення слід пом`якшити до штрафу, передбаченому санкцією зазначеної статті, у розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За такого, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, оскільки містить вимогу про зміну постанови, але з інших підстав.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 вересня 2019 року, якою  ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, змінити.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-20 КУпАП та пом`якшити адміністративне стягнення у виді штрафу до 1190 грн. 

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає. 

Суддя                                         О.М. Фаріонова