ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року	Львів	Справа № 140/3443/19 пров. № А/857/3456/20	

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:
головуючого судді                                                    Ніколіна В.В.
суддів                                                                         Гінди О.М., Старунського Д.М.
за участі секретаря судового засідання         Пильо І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року (суддя - Димарчук Т.М., м. Луцьк, повний текст судового рішення складено 03 лютого 2020 року) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КАСМА» до Рівненської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,-

                                                             ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КАСМА» в листопаді 2019 року звернулося до суду з адміністративним позовом до Рівненської митниці ДФС, правонаступником якої є Поліська митниця Держмитслужби, у якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 26.04.2019 №UA204000/2019/000553/2. В обґрунтування позовних вимог вказує, що у відповідача були відсутні правові підстави визначати митну вартість товару за резервним методом, оскільки митну вартість транспортного засобу марки SUBARU модель - WRX, модельний рік випуску - 2016 , номер кузова - НОМЕР_2 було обґрунтовано зазначено за фактично сплаченою ціною, визначеною рахунком-фактурою, тобто за основним методом. Наголошує, що декларантом надано усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України (далі - МК України), необхідні для визначення митної вартості товару, натомість відповідачем в ході здійснення контролю за митною вартістю імпортованого транспортного засобу, не здобуто жодного доказу недостовірності заявленої фактурної вартості товару. Крім того, звертає увагу на те, митним органом жодним чином не обґрунтовано розрахунок скоригованої митної вартості товару, а також, як неможливість застосування основного методу визначення митної вартості транспортного засобу, так і послідовного використання у спірному випадку другорядних методів, регламентованих статтями 59-64 МК України. Як наслідок, відповідач, володіючи всіма необхідними документами та відомостями для проведення процедури декларування товару, протиправно виніс рішення про коригування митної вартості.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №140/3443/19 адміністративний позов задоволено.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що подані декларантом на підтвердження заявленої митної вартості транспортного засобу документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та всіх відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягала сплаті за цей товар. Крім того, наголошує, що згідно відомостей щодо VIN-коду транспортного засобу, який міститься у наданому до митного оформлення свідоцтві про реєстрацію КТЗ від 01.01.2019 №52981488 та відкритих джерел, встановлено, що транспортний засіб був проданий на аукціоні COPART. З урахуванням результатів аналізу цих документів, переглянуто інформацію відкритої мережі Інтернет на сайті autoauctions.іо, а також на сайті en.bidfax.info за номером VIN-коду транспортного засобу, та встановлено факт продажу 04.01.2019 з аукціону предмету контракту за ціною 10700 доларів США (остання ставка, продано) без аукціонних зборів та витрат на транспортування, однак, будь-яких документів, що підтверджують вартість КТЗ на аукціоні не надано. Згідно поданої у якості додаткового документу литовської імпортної митної декларації від 27.03.2019 №19LTLC0100IM0418C0, відправника товару (графа 2) не зазначено, а імпортером товару є «L OLISAUSKIENES KOMERCINE FIRMA» (Клайпеда, Литва), який не кореспондується із фірмою UAB «IDLIJA» згідно поданих рахунків від 04.04.2019 №0048 та від 10.02.2019 №6471, що вказує на ще одного учасника угоди з продажу оцінюваного КТЗ, а відтак ймовірно відомості щодо вартості КТЗ, яка передує кінцевій його вартості продажу. Таким чином, вважає, що посадова особа митного органу діяла в межах повноважень та відповідно до вимог чинного митного законодавства України, а тому підстави для скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 26.04.2019 №UA204000/2019/000553/2 відсутні. 
Позивач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, прийнятим з врахуванням всіх обставини справи та таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що на підставі контракту від 02.11.2018 №11/18 PR ТОВ «КАСМА» придбало у компанії UAB «IDLIJA» легковий автомобіль: марка SUBARU модель - WRX, модельний рік випуску - 2016, номер кузова - НОМЕР_2 , бувший у використанні, кількість місць - 5, тип двигуна - бензин, об`єм двигуна - 2500 см3, потужність двигуна - 227 kW, тип кузова - седан, колісна форма 4х4, призначений для перевезення пасажирів на дорогах загального користування.
Відповідно до пунктів 1.1, 2.1, 4.1, 5.1 контракту від 02.11.2018 №11/18 PR сторони погодили, що асортимент, кількість та ціни вказуються в інвойсах, що формуються на кожну партію товару і є невід`ємними частинами цього контракту. Поставки здійснюються на умовах DAP Луцьк, Ковель, Рівне, Сарни, Нововолинськ, Дубно згідно з правилами «ІНКОТЕРМС» за редакцією 2010 року, за домовленістю сторін. Умови поставки визначаються для кожної окремої поставки та вказуються в інвойсах та специфікаціях. Розрахунки за поставлений товар здійснюються на умовах післяоплати протягом 365 календарних днів з моменту поставки. Товар доставляється (перевозиться) силами та засобами продавця за адресою, яка визначається в товаросупровідних документах. Вартість доставки (перевезення) товару включається у ціну (вартість) товару.
На виконання умов контракту продавцем видано рахунок-фактуру (комерційний документ) «Купівля транспортних засобів - договір з продажу» серії ІС №0048 від 04.04.2019, згідно з яким вартість автомобіля марка SUBARU модель - WRX, модельний рік випуску - 2016, номер кузова - НОМЕР_2 становить 7000 доларів США.
З метою здійснення митного оформлення в режимі імпорту цього товару 12.04.2019 позивачем, як декларантом подано для митного оформлення в режимі імпорту МД №UА204010/2019/212632. Декларантом визначена митна вартість за основним методом на рівні 187819,93 грн, що становить 7000 доларів США.
Згідно з інформацією, яка міститься в графі 44 МД, позивач до митного оформлення подав такі документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 02.11.2018 №11/18 PR; рахунок-фактуру (комерційний документ) «Купівля транспортних засобів - договір з продажу» серія ІС №0048 від 04.04.2019; висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними установами від 12.04.2019 №017-4182; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 01.01.2019 №52981488.
За результатами опрацювання документів, долучених до митної декларації, відповідно до положень статей 53, 54 МК України, а також беручи до уваги отриману з підрозділу ДФС інформацію щодо вартості КТЗ за оновленим повідомленням, декларанту направлено письмову вимогу про необхідність подання додаткових документів: виписку з бухгалтерської документації продавця стосовно механізму формування ціни товару, зокрема інформації щодо продажу транспортного засобу на аукціоні (СІЛА) «Copart»; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; копію митної декларації країни відправлення.
18.04.2019 декларантом на вимогу митниці додатково надано наступні документи: рахунок-фактуру ІС №6471 10.02.2019, виставлений «BALTIC AUTO SHIPPING INC» для UAB «IDLIJA» (продавця товару) у якому вартість транспортного засобу 6800,00 доларів США; Литовська імпортна митна декларація від 27.03.2019 №19LTLC0100ІМ0418С0, у якій числове значення фактурної вартості імпортованого автомобіля становить 6800 доларів США (митна вартість - 5995,42 Євро); литовський супровідний документ ТІ від 08.04.2019 №19LTSR10001694ВЕ42.
26.04.2019 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2019/000553/2, відповідно до якого визначено митну вартість товару за резервним методом на рівні 11612,64 доларів США (замість 7000 доларів США, що була заявлена декларантом). У графі 33 вказаного рішення зазначено, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за ціною рахунку щодо товару, які імпортуються та за рівнем, визначеним декларантом, оскільки при проведенні у відповідності до положень статті 54 МК України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією, встановлено, що у документах, наданих декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товару у відповідності до частини 2 статті 53 МК України, виявлені окремі неточності, а саме: згідно VIN-коду транспортного засобу JF1VA2M62G9826471, який міститься у наданому до митного оформлення Свідоцтві про реєстрацію т/з від 01.01.2019 №52981488, та відкритих джерел встановлено, що транспортний засіб був проданий на аукціоні COPART. Однак, будь-яких документів, що підтверджують вартість КТЗ на аукціоні не надано. Інформація щодо дійсної ціни продажу (за VIN) розміщена на Інтернат сайтах https://autoauctions.io/app, а також en.bidfax.info. У якості додаткового документу для підтвердження заявленої митної вартості надано рахунок від 10.02.2019 №6471, виставлений «BALTIC AUTO SHIPPING INC» для UAB «IDLIJA» (продавця товару), у якому відсутні відомості щодо умов поставки (а також аукціоних витрат), проте зазначено вартість фрахту 800 доларів США. Також комерційний рахунок від 10.02.2019 №6471 містить підпис та печатку покупця, але не продавця, що його сформував. Інформації, щодо продажу КТЗ на аукціоні, даний документ не містить. Разом з тим, згідно інформації, наявної у відкритій мережі Інтернет (https://www.balticautoshipping.com) « BALTIC AUTO SHIPPING INC» є компанією, зареєстрованою в США яка виступає брокером на аукціонах ІААІ та Copart. Транспортний засіб був придбаний UAB «IDLIJA»«BALTIC AUTO SHIPPING INC» (згідно рахунку від 10.02.2019 №6471) за ціною 6800 доларів США що на 5250 доларів США менше, ніж «BALTIC AUTO SHIPPING INC» придбав початково на аукціоні, що викликає сумніви у дійсності вартості транспортного засобу. Копія митної декларації від 16.04.2019 №19LTSR10001694BE42 (додатково на вимогу митниці), є документом контролю доставки типу Т1, не містить інформації щодо вартісних та інших характеристик, необхідних для цілей контролю правильності визначення митної вартості. Надана на додаткову вимогу митниці ще одна копія імпортної митної декларації 19LTLC0100IM0418C0 від 27.03.2019, яка не містить Інформації щодо відправника товару, містить інформацію щодо отримувача - «L OLISAUSKIENES KOMERCINE FIRMA» (Клайпеда, Литва), який не кореспондується із фірмою UAB «IDLIJA». Орган доходів і зборів володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару - Інформація з відкритої мережі Інтернет за номером VIN ТЗ згідно техпаспорту, щодо числового значення ціни продажу 10700 доларів США (остання ставка, продано) без аукціонних зборів та витрат на транспортування.          
Також, посилаючись на частину четверту статті 57 МК України, відповідач вказав про неможливість за результатом процедури консультації з декларантом застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме: методу 2а (стаття 59 МК України) та методу 2б (стаття 60 МК України) у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (стаття 62 МК України) та методу 2г (стаття 63 МК України) - з причин відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості; митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України. Митну вартість товару визначено, на підставі Інформації, згідно інформація з відкритої мережі Інтернет (з урахуванням вартості доставки - 800 доларів США до міста Клайпеда (Литва) згідно рахунку від 10.02.2019 №6471; вартості в 100 Євро доставки від міста Клайпеда (Литва) до кордону України (пункт пропуску «Ягодин») згідно довідки від 22.01.2019 №6, що надавалася при заявлені до митного оформлення транспортного засобу, маршрут перевезення якого подібний до маршруту перевезення даного транспортного засобу (відповідно до МД від 24.01.2019 №UA204010/2019/202478, яку оформлено у найбільш наближений період часу до оцінюваного). Числове значення митної вартості транспортного засобу становить 11612,64 доларів США, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 311583,61 грн.
Коригування митної вартості слугувало підставою для видачі картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2019/00559. У цій же картці відмови роз`яснено можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення після декларування товарів відповідно до положень статті 257 МК України, здійснивши коригування заявленої митної вартості відповідно до рішення про коригування митної вартості від 26.04.2019 №UA204000/2019/000553/2.
09.06.2019 позивач оскаржив до ДФС України рішення про коригування митної вартості товарів від 26.04.2019 №UA 204000/2019/000553/2. Скарга розглянута з наданням відповіді від 09.08.2019 №38452/6/99-99-19-02-01-15, якою контролюючий орган повідомив про відсутність підстав для скасування оскарженого рішення.
Вважаючи оскаржуване рішення відповідача протиправним, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом з метою захисту свого порушеного права.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність визначення позивачем митної вартості товару, який ввозився на територію України та недоведеність відповідачем обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості товару за ціною договору, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено, оскільки основні документи містили всі необхідні числові дані для визначення вартості, зазначеної в митній декларації.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 1 МК України визначено, що законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Відповідно до положень пунктів 23 та 24 частини першої статті 4 МК України митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
За приписами частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Згідно частини першої статті 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії (частина перша статті 257 МК України).
Положеннями статті 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначено як вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частинами першою - другою статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
У частині четвертій статті 58 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).
Згідно частини першої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
За змістом частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
За правилами частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається частиною другою статті 53 МК України а саме: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до вимог частини третьої статті 53 МК у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісній характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
В силу вимог частини п`ятої статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частина шоста статті 53 МК України).
Як встановлено частиною першою статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
У відповідності до частини другої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції) здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Згідно частини третьої статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до частини четвертої статті 54 МК орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною п`ятою статті 54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Частиною шостою статті 54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: - невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; - неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; - невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; - надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до частини першої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина друга статті 54 МК України).
На підставі системного аналізу вказаних законодавчих положень, потрібно зазначити, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.  
Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у подібних спорах, що викладена у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі №803/776/17.
Згідно частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
За змістом частини другої цієї статті основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, відповідно до частини другої цієї статті є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Частиною третьою статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).
Згідно частини п`ятої статті 57 МК України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина шоста статті 57 МК України).
За приписами частини першої статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
У частині другій статті 58 МК України вказано, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Відповідно до частини четвертої-п`ятої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Згідно з частиною третьою статті 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу. У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
За приписами частин першої, другої, четвертої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. У разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово проінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.
Нормами статті 368 МК України встановлено, що для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів. Особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості. У разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.
Із матеріалів справи слідує, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого легкового автомобіля марки SUBARU модель - WRX, модельний рік випуску - 2016 , номер кузова - НОМЕР_2 .
Позиція відповідача полягає у тому, що подані до митного контролю та оформлення документи не містили усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, мали неточності, а додаткові документи, які надав декларант, не усунули сумнівів органу доходів і зборів щодо достовірності відомостей про визначення митної вартості товарів, що і стало підставою для визначення митної вартості товару за резервним методом на рівні 11612,64 доларів США.
Як уже вище встановлено, митну вартість імпортованого транспортного засобу, що вказана декларантом у митній декларації, визначено за основним методом, а до самої митної декларації декларантом подано всі наявні у позивача документи для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару за ціною договору. За наслідками аналізу змісту вищевказаних документів, апеляційним судом встановлено, що такі містять всі реквізити, необхідні для ідентифікації придбаного позивачем транспортного засобу.
Серед вищезазначених документів є зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 02.11.2018 №11/18 PR; рахунок-фактура (комерційний документ) «Купівля транспортних засобів - договір з продажу» серія ІС №0048 від 04.04.2019, у якому вартість транспортного засобу 7000 доларів США; висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними установами від 12.04.2019 №017-4182; рахунок-фактуру ІС №6471 10.02.2019, виставлений «BALTIC AUTO SHIPPING INC» для UAB «IDLIJA» (продавця товару) у якому вартість транспортного засобу 6800 доларів США; Литовська імпортна митна декларація від 27.03.2019 №19LTLC0100ІМ0418С0, у якій числове значення фактурної вартості імпортованого автомобіля становить 6800 доларів США (митна вартість - 5995,42 Євро); литовський супровідний документ ТІ від 08.04.2019 №19LTSR10001694ВЕ42.
При цьому, встановлено, що ТОВ «КАСМА» придбало легковий автомобіль марки SUBARU модель - WRX, модельний рік випуску - 2016, номер кузова - НОМЕР_2 в компанії UAB «IDLIJA», ціна імпортованого товару становить 7000 доларів США за умовами поставки DAP-Рівне (тобто, ціна товару уже включає платежі, пов`язані із доставкою товару продавцем до пункту призначення на митній території України). Такі умови поставки передбачені пунктом 2.1 контракту від 02.11.2018 №11/18 PR.
Правила «Інкотермс» - це офіційні правила Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів, які полегшують ведення міжнародної торгівлі. Посилання на правила «Інкотермс» у договорі купівлі-продажу чітко визначає відповідні обов`язки сторін і зменшує ризик юридичних ускладнень, тому що дозволяє значною мірою усунути невизначеність, пов`язану з неоднаковою інтерпретацією таких термінів у різних країнах. Поставка на умовах DAP (постачання в місці призначення) означає, що продавець виконав своє зобов`язання з поставки, коли він надав покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув у вказане місце призначення. Таким чином, за цими умовами продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в пункт призначення, виконати експортне митне оформлення для вивезення товару з оплатою експортних мит і зборів у країні відправлення. Продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення товару, сплачувати імпортні мита або виконувати інші імпортні митні процедури при ввезенні.
Вказані вище документи не містять розбіжностей ні щодо номенклатури товару, ні щодо його вартості, як і відомостей, що позивач поніс будь-які інші витрати, що підлягають включенню до митної вартості відповідно до частини десятої статті 58 МК України.
Інші документи, такі як свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 01.01.2019 №52981488, довідка ТОВ «ДП-Станартметрологія ООВ» від 12.04.2019 №12.04.2019-9, є додатковими та дають можливість визначити якісні характеристики оцінюваного товару.
Суду також надано докази про проведення 08.07.2019 повного розрахунку за імпортований товар із компанією-продавцем UAB «IDLIJA», а саме копію платіжного доручення в іноземній валюті №43, акт звірки розрахунків від 16.09.2019.
Окрім цього, з матеріалів справи встановлено, що імпортований в Україну легковий автомобіль марки SUBARU модель - WRX, модельний рік випуску - 2016 , номер кузова - НОМЕР_2 реалізований ТОВ «КАСМА» 21.12.2019 за ціною 268300 грн, що підтверджується довідкою позивача від 29.01.2020, тобто, за ціною вищою, ніж ціна придбання, вказана у рахунку-фактурі UAB «IDLIJA» серія ІС № 0048 від 04.04.2019, але нижча митної вартості, розрахованої митницею. На думку суду, наведене спростовує доводи митниці про заниження позивачем митної вартості під час митного оформлення цього автомобіля.
Посилання відповідача на розбіжність у ціні в додатково поданих декларантом документах, зокрема, в копії митної декларації країни відправлення від 27.03.2019 №19LTLC0100ІМ0418С0, де числове значення вартості експортованого з Литовської Республіки КТЗ становить 5995,42 євро, а в оголошенні з сайту щодо пропозиції UAB «IDLIJA» - 10700 доларів США не заслуговують на увагу, адже в роздруківці з сайту вказано ціну пропозиції, що не є беззаперечним доказом остаточної ціни продажу позивачу. Ціна продажу UAB «IDLIJA» для ТОВ «КАСМА» - це ціна, зазначена в рахунку-фактурі ІС №0048 від 04.04.2019 (7000 доларів США), що відповідає тій, яка зазначена в митній декларації країни відправлення від 27.03.2019 №19LTLC0100ІМ0418С0 (5995,42 євро). При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивач при купівлі імпортованого автомобіля в договірні відносини з третіми особами, крім продавця, зазначеного в рахунку-фактурі ІС №0048 від 04.04.2019, не вступав, а компанія «L OLISAUSKIENES KOMERCINE FIRMA» в копії митної декларації країни відправлення зазначена як відправник товару, оскільки на виконання доручення фірми UAB «IDLIJA» здійснювала доставку імпортованого товару зі складу з міста Клайпеда до кордону України.
Також, колегія суддів зауважує, що роздруківка з сайту https://autoauctions.io/app/8176509/2016-subaru-wrx-sti стосовно продажу автомобіля на аукціоні COPART 04.01.2019 за ціною 10700 доларів США не містить відомостей щодо покупця та не вказує, що ціна 10700 є остаточною, відтак, не є офіційним документом та не спростовує відомостей, вказаних у документах, виданих учасниками зовнішньоекономічних відносин: компанією BALTIC AUTO SHIPING INC для компанії UAB «IDLIJA», а тою - для ТОВ «КАСМА». Відтак, необґрунтовані сумніви відповідача не спростовують відомостей офіційно виданих документів учасниками зовнішньоекономічних операцій. Відповідач не довів, що подані позивачем документи мають розбіжності, ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар.
Суд не заперечує права органу доходів і зборів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів (частина п`ята статті 54 МК України), проте для цього він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознак підробки або відсутність усіх відомостей про числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.  
Разом з тим, ні в запиті про надання додаткових документів, ні в спірному рішенні про коригування митної вартості відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації (хоча ціна, зазначена у документах, відповідає ціні, зазначеній у митній декларації); не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.  
На підставі досліджених письмових доказів апеляційний суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно, їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем-нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.
Також, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, виходячи з принципу послідовності, передбаченого статтею 57 МК України, відповідач при виборі методу визначення митної вартості повинен проводити консультації з декларантом, обмінюючись наявною у кожного з них інформацією. При цьому застосування резервного методу відповідно до вимог, встановлених статтею 64 МК України можливе лише за наявності обґрунтованих підстав незастосування попередніх п`яти.
Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, у рішенні вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів); посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.
Як визначено частиною першою статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Між тим, як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів від 26.04.2019 №UA204000/2019/000553/2, у ньому зазначено лише про неможливість застосування другого-п`ятого методів визначення митної вартості у зв`язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари та даних, на підставі яких можливе визначення митної вартості згідно з методами четвертим та п`ятим. Доказів в підтвердження проведення посадовою особою відповідача перевірки наявності чи відсутності відомостей про митне оформлення ідентичних чи аналогічних товарів, як цього вимагають митні процедури, відповідачем суду не надано.
Розрахунок митної вартості відповідач провів, посилаючись на відомості мережі Інтернет (https://autoauctions.io/app/8176509/2016-subaru-wrx-sti), відомості про вартість доставки КТЗ морем з США до Литовської Республіки у комерційному рахунку, виданому компанією AUTO SHIPING INC для компанії UAB «IDLIJA» від 10.02.2019 №6471, та відомості про транспортні витрати від міста Клайпеда до кордону України (пункт пропуску «Ягодин») у довідці іншого декларанта від 22.01.2019 №6, яка додавалася до МД №UA204010/2019/202478 від 24.01.2019 (вказана інформація відображена у рішенні про коригування митної вартості товарів від 26.04.2019 №UA204000/2019/000553/2). Відтак, відповідач надав перевагу неперевіреним відомостям інтернет-ресурсу над офіційними документами. 
Разом з тим, з одного боку, митниця не бере до уваги надані ТОВ «КАСМА» документи, з іншого частково їх використовує для обчислення коригованої митної вартості (наприклад, вартість доставки з США до міста Клайпеда). Добавляння до ціни транспортних витрат з міста Клайпеда до митного посту «Ягодин» за ціновою інформацією, наявною в митниці, також є необґрунтованим та безпідставним, оскільки, як уже зазначалося вище, за умовами контракту від 02.11.2018 №11/18 PR, укладеного між компанією UAB «IDLIJA» та ТОВ «КАСМА», доставка товару здійснювалася продавцем на умовах DAP-Рівне, тому транспортні витрати входять у ціну товару.
Спірне вказане рішення не містить обґрунтувань розрахунку скоригованої митної вартості.
Відсутність обґрунтувань розрахунку скоригованої митної вартості є самостійною підставою для скасування рішення про коригування митної вартості товарів, про що свідчить правова позиція висвітлена у постановах Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі №826/28024/15, від 21 грудня 2018 у справі №815/1670/17.
Отже, підстави вважати, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 26.04.2019 №UA204000/2019/000553/2 є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України відсутні.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, оцінивши документи, які подавались позивачем під час митного оформлення товару, прийшов до правильного висновку про недоведеність відповідачем неповноти, неточності чи недостатності наданих позивачем з первинною митною декларацією документів та наведених в ній відомостей для визначення митної вартості товару за основним методом.
При цьому надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.
В той же час відповідачем ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції не надано жодних доказів недостовірності заявленої позивачем вартості транспортного засобу марки SUBARU модель - WRX, модельний рік випуску - 2016 , номер кузова - НОМЕР_2 , саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.
З урахуванням усіх вищенаведених обставин та висновків суду, оскаржуване рішення про коригування заявленої митної вартості товару, в порушення пунктів 1-4 частини другої статті 55 МК України, не містить: належного обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; належного обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Відтак, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що відповідачем належним чином не підтверджено правильність застосування при визначенні митної вартості транспортного засобу резервного методу згідно із статтею 64 МК України та встановлення митної вартості на рівні 11612,64 доларів США.
Тому, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем подано до митного органу повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, а відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом.
В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.
Міркування і твердження відповідача не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.
Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Згідно з частиною другою статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.
У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.
Керуючись частиною третьою статті 243, 308, 310, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд, -
                                                             ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.     

Головуючий суддя	 	В. В. Ніколін 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	Д. М. Старунський  	
Повне судове рішення складено 01 липня 2020 року.