ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 р.	Справа № 520/14230/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Рєзнікової С.С. ,  Мельнікової Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Шляхова О.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 01.04.20 року по справі № 520/14230/19
          за позовом        Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Массив"  
          до        Дніпровської митниці Держмитслужби                
          про скасування рішень,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Массив", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби, в якому просив суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення Запорізької митниці ДФС №UA112080/2019/000068/2 від 22.07.2019 та №UA112080/2019/000123/2 від 24.10.2019.
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби на користь ТОВ "ТРЕЙД МАССИВ" судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 3 562,83 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі.
          В обґрунтування позову зазначив, що запитуючи додаткові документи, посадова особа митниці не зазначила дійсних підстав для їх запиту не зазначено документи з переліку частини другої статті 53 Митного кодексу України, в яких виявлено розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни товару. При витребуванні додаткових документів в межах митного оформлення зазначені "підстави", що не відповідають дійсності. Крім того, запитувані документи, зазначені в повідомленні, вже були подані разом з митною декларацією. Суб`єктом владних повноважень неправомірно відмовлено у прийнятті заявленої декларантом митної вартості, окрім того ним незаконно відмовлено у застосуванні основного методу визначення митної вартості. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.202020 позовні вимоги задоволено.
          Визнано протиправними та скасовано рішення Запорізької митниці ДФС №UA112080/2019/000068/2 від 22.07.2019  та №UA112080/2019/000123/2 від 24.10.2019.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Массив" судові витрати, що складаються із суми судового збору у розмірі 3562,83 грн. грн. 83 коп.
Не погодившись з вказаним рішенням відповідачем Дніпровською митницею Держмитслужби подано апеляційну скаргу, в якій. вказуючи на порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2020 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ "Трейд Массив" відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що під час прийняття оспорюваного рішення відповідач діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством. Враховуючи той факт, що декларантом підприємства надано не повні відомості щодо митної вартості товару відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, органом доходів і зборів здійснено коригування заявленої митної вартості товару  з урахуванням інформації, наявної в органі доходів і зборів та прийнято рішення про коригування митної вартості товару від 22.07.2019 №UA12080/2019/000068/2 із застосуванням другорядного методу (резервного). Щодо митної декларації № UA112080/2019/029615 від 23.10.2019 року  відповідач зазначає, що декларантом підприємства надано не повні відомості щодо митної вартості товару відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, крім того, відповідно до вимог ст.53 МКУ орган доходів і зборі дійшов висновку, що документи , які надані до митного оформлення товару містять наступні розбіжності, а саме відповідно до п. 3.3 договору від 04.05.2018 №21/ТМ покупцю зокрема надається прайс-лист, засвідчений печаткою підприємства. Зазначений документ до митного оформлення не надавався. На підставі вищевикладеного органом доходів і зборів здійснено коригування заявленої митної вартості товару  з урахуванням інформації, наявної в органі доходів і зборів та прийнято рішення про коригування митної вартості товару від 24.10.2019 №UA12080/2019/000123/2.
Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, позивач зазначає, що при відповідному спрацюванні автоматизованої системи аналізу та управління ризиками митний орган повинен насамперед здійснити перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість і лише після цього у разі виявлення підстав може витребувати у декларанта додаткові документи. У рішенні про коригування заявленої вартості, крім номера та дати митних декларацій, які взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів. 
Відповідно до положень ч. 4  ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, наступних підстав.
Судом першої інстанці встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 04травня 2018 року між ТОВ "Трейд Массив" (Україна), що є покупцем, та FOSHAN NANHAI JINGYI HARDWARE PRODUCTS CO LTD (Китай), що є продавцем, укладено зовнішньоекономічний контракт №21/ТМ (далі контракт). Відповідно до умов контракту, продавець зобов`язується поставити товар на умовах FOB (відповідно до Інкотермс-2010), а Покупець зобов`язується придбати відповідно до умов цього контракту.
Згідно з умовами контракту №21/ТМ від 04.05.2018 та Специфікації №2 від 28.03.2019, що є Додатком 4 до контракту, сторони визначили ціну товару за одиницю на умовах FOB Нанша Гуанчжоу.
Відповідно до умов визначених Інвойсом №2019LX156 від 04.06.2019, загальна вартість товару склала 17292,60 дол. США на умовах поставки FOB Нанша Гуанчжоу .
ТОВ "Трейд Массив" 19.07.2019 заявило до митного оформлення товар "вироби з чорних металів, призначені для використання у домашньому господарстві, сушарка для білизни підлогова, розкладна, виготовлена з металевих трубок, пофарбованих у срібний колір: LX-1009-SP (модель "Хозяюшка" розмір 180х45х97 см.) -2340 шт.; LX-1047-SP (модель "Все для дома" розмір 180х50х98 см.) -2970 шт., вагою 9730,50 кг нетто, на загальну суму 17292,60 дол. США за митною декларацією №UA112080/2019/020710 із заявленою митною вартістю 1,9789 дол.США/кг.
Митна вартість товару декларантом визначена із застосуванням основного методу - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).
Разом з тим, декларантом одночасно з первісною МД подані всі документи, необхідні для числового обрахунку митної вартості, що підтверджується її за ціною договору (контракту), передбачені частиною другою статті 53 МКУ, та додаткові документи, передбачені частинами третьою та шостою статті 53, статті 335 МКУ.
Під час контролю митної вартості позивачем 27.07.2019 отримано електронне повідомлення від митниці (ідентифікатор повідомлення 53e38bee-2ef8-4e3e-b71f-57b6a8397d39) до ЕМД №UA112080/2019/020710. Митним органом запитані додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.
На виконання запиту позивачем 22.07.2019 додатково подані документи та пояснення (ідентифікатор повідомлення 845844182-docs- UA112080/2019/020710)
За результатами розгляду додатково наданих документів митний орган виніс рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2019/000068/2 від 22.07.2019, з використанням шостого (резервного) методу митної оцінки, та відмовив у митному оформленні (випуску) товарів (картка відмови № UA112080/2019/00555 від 22.07.2019) у зв`язку з тим, що використані декларантом відомості про митну вартість товарів є неповними у відповідності до вимог пункту 2 частини 6 статті 54 МКУ.
В картці відмови вказано, що митний орган повідомив про відмову у прийнятті митної декларації. В рішенні орган доходів і зборів визначив митну вартість на наступному рівні 3,86 дол. США за кг.
В якості джерел коригування зазначені раніше визнані (визначені) митні вартості, відповідно до оформлених іншими імпортерами МД від 04.06.2019№ UA100070/2019/237904.
Одночасно, декларант звернувся до органу доходів і зборів із заявою від 12.08.2019 №261, в якій просив переглянути рішення про коригування митної вартості з урахуванням додатково поданих документів та пояснень.
Листом від 19.08.2019 року №747/11/08-70-19-01 Запорізька митниця ДФС повідомила, що не вбачає підстав для скасування рішення про коригування митної вартості товарів UA112080/2019/000068/2 від 22.07.2019 та вивільнення фінансової гарантії за МД від 23.07.2019 UA112080/2019/020946.
Відповідно до умов контракту №21/ТМ від 04.05.2018 та Специфікації №3 від 08.05.2019, що є Додатком 5 до контракту, сторони визначили ціну товару за одиницю на умовах FOB Нанша Гуанчжоу.
Відповідно до умов визначених Інвойсом №2019LX185 від 05.09.2019, загальна вартість товару склала 17292,60 дол. США на умовах поставки FOB Нанша Гуанчжоу.
ТОВ "ЮК "Правозахист Україна" 23.19.2019 уповноваженою особою ТОВ "Трейд Массив", заявлено до митного оформлення товар "вироби з чорних металів, призначені для використання у домашньому господарстві, сушарка для білизни підлогова, розкладна, виготовлена з металевих трубок, пофарбованих у срібний колір: LX-1009-SP (модель "Хозяюшка" розмір 180х45х97 см.) -2340 шт.; LX-1047-SP (модель "Все для дома" розмір 180х50х98 см.) -2970 шт., вагою 9691,60 кг нетто, на загальну суму 17292,60 дол. США за митною декларацією №UA112080/2019/029615 із заявленою митною вартістю 2,0162 дол.США/кг.
Митна вартість товару декларантом визначена із застосуванням основного методу за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).
Разом з тим, декларантом одночасно з первісною МД були подані всі документи, необхідні для числового обрахунку митної вартості, що підтверджують її за ціною договору (контракту), передбачені частиною другою статті 53 МК України, та додаткові документи, передбачені частинами третьою та шостою статті 53, статті 335 МК України
Під час контролю митної вартості, відповідно до електронного повідомлення від 23.10.2019 (ідентифікатор cbcd9459-d261-4836-9370-b8318f81fe4a) до ЕМД №UA112080/2019/029615, інспектором запитані додаткові документи з посиланням на частину 3 статті 53 МК України, оскільки документи містять розбіжності.
На виконання вказаного запиту 24.10.2019 декларантом подані вказані додаткові документи, пояснення, а також інші додаткові документи (ідентифікатор повідомлення 1498689083-docs-UA112080-2019-029615).
Не зважаючи на надання усіх додаткових документів та інформації, що повністю задовольняють вимоги митного органу, на відсутність будь-яких зауважень з боку посадової особи митного органу щодо додатково наданих документів та на те, що у митного органу не було обґрунтованого сумніву в заявленій митній вартості, в митному оформленні було відмовлено на підставі рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2019/000123/2 від 24.10.2019, з використанням шостого (резервного) методу митної оцінки, та відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів (картка відмови № UA112080/2019/00736 від 24.10.2019) у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів у відповідності до вимог пункту 2 частини 6 статті 54 МКУ.
Орган доходів і зборів визначив митну вартість на рівні 3,86 дол. США за кг.
В якості джерел коригування зазначена раніше визнана (визначена) митна вартість, відповідно до оформленої іншим імпортером МД №UA112080/2019/020946 від 23.07.2019 з рівнем митної вартості 3,86 дол.США/кг.
Декларант, не погоджуючись із ухваленим рішенням, та користуючись своїм правом, передбаченим частиною сьомою статті 55 Митного кодексу України, 24 жовтня 2019 року здійснив митне оформлення товару "вироби з чорних металів, призначені для використання у домашньому господарстві, сушарка для білизни підлогова, розкладна, виготовлена з металевих трубок, пофарбованих у срібний колір: LX-1009-SP (модель "Хозяюшка" розмір 180х45х97 см.) -2340 шт.; LX-1047-SP (модель "Все для дома" розмір 180х50х98 см.) -2970 шт., вагою 9730,50 кг нетто, на загальну суму 17292,60 дол. США, у зв`язку з чим оформлена митна декларація ІМ40ДЕ UA112080/2019/029756. Товар випущений у вільний обіг зі сплатою гарантійних платежів.
Листом №978/11/08-70-19-01 від 08.11.2019 Запорізька митниця ДФС повідомила декларанта, що за результатами розгляду заяви, орган доходів і зборів залишив рішення про коригування митної вартості чинним. Митниця зокрема, зазначила, що оскільки представником не надано додаткових документів, митний орган не має підстав для визнання заявленої декларантом митної вартості товару та скасування рішення про коригування митної вартості від 24.10.2019 №UA112080/2019/000123/2.
Не погодившись з вказаним рішеннями, позивач оскаржив їх до суду. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до приписів частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до частини п`ятої статті 53 Митного кодексу України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Як передбачено частиною третьою статті 53 Митного кодексу України, орган доходів і зборів може витребувати у декларанта додаткові документи лише у випадках виявлених розбіжностей, наявних ознак підробки або якщо документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
З аналізу наведених вище правових норм встановлено, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік підстав, коли митний орган має право зажадати отримати від декларанта додаткові документи, а також вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Тобто, законом чітко встановлено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребовування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів. Приписи вказаних статей зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності (правова позиція судів, що викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 23.01.2018 по справі №826/10586/16).
Запитуючи додаткові документи, посадова особа митниці не зазначила дійсних підстав для їх запиту не зазначено документи з переліку частини другої статті 53 МКУ, в яких виявлено розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни товару.
Матеріалами справи встановлено, що позивачем надані до уповноважених осіб відповідача наступні документи, підтверджуючі вартість товару: Декларація митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) №21/ТМ від 04.05.2018; рахунок - фактура (інвойс) №2019LX156 від 04.07.2019; платіжне доручення №100 від 04.04.2019, платіжне доручення №119 від 08.07.2019, відповідно до Розділу 5 Контракту 21/ТМ від 04.05.2018, оплата здійснюється покупцем на умовах 30% передоплати від суми очікуваної партії поставки, вказаній у відповідній специфікації. Оплата здійснена у повному обсязі; CMR №740884 від 17.07.2019 Коносамент №WMS19053929 від 09.06.2019, договір №KL-41/17 від 07.09.2017 на транспортно-експедиторське обслуговування зовнішньоторговельних і транзитних вантажів; Рахунок №664/19 від 19.07.2019, Довідка про транспортні витрати №CLL06297 від 16.07.2019; товар ліцензуванню не підлягає; прайс-лист від 25.03.2019; пакувальний лист від 04.06.2019; заява імпортера №233 від 18.07.2019, в якій визначені особливості даної зовнішньоекономічної операції.
Разом з тим, на підтвердження заявленої митної вартості надані також додаткові документи: копія виписки з бухгалтерської документації №232 від 17.07.2019; каталог виробника товару; копія експортної декларації країни відправлення №516620190669123115 від 04.06.2019р з перекладом; копія висновку про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений ДП "Укрпромзовнішекспертиза"  №1631 від 11.07.2019; копія сертифікату Китайської міжнародної ТП з перекладом, який засвідчує справжність печатки виробника на експортній митній декларації №516620190669123115 від 04.06.2019 з перекладом; копія сертифікату Китайської міжнародної ТП з перекладом, який засвідчує справжність печатки виробника на рахунку - фактури № 2019LX156 від 04.07.2019; копія судового рішення по справі № 520/1076/19 від 11.06.2019 щодо поставки аналогічного товару за Контрактом №21/ТМ від 04.05.2018.
Колегія суддів зазначає, що всі документи, надані під час митного оформлення, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, є автентичними, містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості, не містять розбіжностей та ознак підробок.
Щодо посилань митниці про наявність начебто розбіжностей у документах наданих до митного контролю, слід зазначити, що усі вказані "розбіжності" спростовані ще під час митного оформлення шляхом надання до митного оформлення всіх документів передбачених частиною другою статті 53 МК України та усіх запитуваних документів, однак митний орган не врахував ані додатково поданих документів, ані пояснень позивача.
В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а неприйняття митної вартості товарів заявленої декларантом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
У зв`язку з тим, що за результатами розгляду додаткових документів та пояснень відповідач жодним чином не довів, що позивач не спростував вказані "розбіжності", а відтак позивачем надані для митного оформлення всі документи для підтвердження заявленої митної вартості імпортованих товарів, що містили всі необхідні числові показники митної вартості, позивачем зроблено висновок відносно неправомірності дій митниці в частині запиту додаткових документів і таким чином незаконного затримання митного оформлення відверте порушення норм митного законодавства щодо права декларанта на своєчасне та належне проведення митних процедур.
Верховний Суд у своїх рішеннях сформував наступну правову позицію щодо витребуваних документів (постанова від 19.02.2019 по справі №814/1888/16): "Витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені  статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації".
У постанові по справі №815/5791/17 від 05.03.2019 Верховний Суд  зазначає: "Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності".
Проте, відповідач в порушення митного законодавства ні в запиті додаткових документів, ні в самому рішенні про коригування митної вартості товарів не надав вичерпного переліку вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною 3 статті 53 Митного кодексу України, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів.
В рішенні про коригування митної вартості №UA112080/2019/000068/2 від 22.07.2019 митна вартість товару визначена за 6 методом за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів. В якості підстави неприйняття митної вартості декларанта зазначено, що позивачем не спростовані виявлені розбіжності у документах та не зазначено джерело інформації при використанні резервного методу.
Колегія суддів зазначає, що позивачем надані всі передбачені законодавством та всі витребувані митним органом документи та пояснення. Щодо підстави для прийняття оскаржуваного рішення, а саме "у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару" колегія суддів зазначає наступне.
Положеннями статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Відповідно до частини 1, 2, 5-8, 10 статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:
1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;
2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;
3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;
4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо). Термін «ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті» стосується лише ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов`язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.
При визначенні митної вартості до ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; 2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів; 3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності. Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України; 4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця; 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.
Також, колегія суддів зазначає, що відповідно до підпункту "в" пункту 2 частини десятої статті 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що  фактично сплачена або підлягає сплаті, додаються такі витрати (складові митної вартості), як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.
Згідно з п. 2.5 Контракту: "2.5. Ціни на товар, що поставляється встановлюються Постачальником з урахуванням витрат на виготовлення упаковки і роботи, пов`язані з упаковкою товару, виробництво і поклейка етикеток, виготовлення і нанесення транспортного маркування, а також на підготовку необхідної Покупцеві відвантажувальної документації. Ціни на товар, що поставляється встановлюються Постачальником з урахуванням витрат на доставку товару від місця виробництва до порту відвантаження і його завантаження на борт судна, а також всіх витрат, пов`язаних з товаром до моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження".
Таким чином, вказаним контрактом прямо передбачено, що до складових вартості товару серед іншого входять витрати на пакування. Також у рахунку-фактурі №№ 2019LX156 від 04.07.2019 зазначено: "Ціни на продукцію включають витрати на виготовлення упаковки і роботи, пов`язані з упаковкою товару, виробництво і поклейка етикеток, виготовлення і нанесення транспортного маркування, а також на підготовку необхідної Покупцеві відвантажувальної документації". У Специфікації №2 від 28.03.2019 до Контракту №21/ТМ від 04.06.2018 в примітках зазначено "В ціну включені витрати на виготовлення упаковки і роботи, пов`язані з упаковкою товару, виробництво і поклейка етикеток, виготовлення і нанесення транспортного маркування, а також на підготовку необхідної Покупцеві відвантажувальної документації". У прайс-листі б/н від 25.03.2019, наданого до митного оформлення, зазначено "Ціни на продукцію включають витрати на виготовлення упаковки і роботи, пов`язані з упаковкою товару, виробництво і поклейка етикеток, виготовлення і нанесення транспортного маркування, а також на підготовку необхідної Покупцеві відвантажувальної документації".
Тобто, всі надані документи свідчать, що витрати на пакування входять до ціни товару.
Пунктом 5.1. Контракту (зі змінами), передбачені наступні умови оплати товару: "Покупцем на умовах 30% передоплати від суми очікуваної партії поставки, зазначеної у відповідній Специфікації, здійснюється платіж на розрахунковий рахунок Продавця".
Специфікація не містить умов оплати товару.
Факт здійснення вказаних платежів додатково підтверджується випискою з бухгалтерської документації  № 232 від 17.07.2019 про рух коштів щодо даної поставки.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що факти сплати/не сплати за поставлений товар жодним чином не впливає та не формує числові значення складових митної вартості товару, оскільки, відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Тим більше, що позивач сплатив всю вартість за товар.
Щодо підстави для прийняття оскаржуваного рішення "у графі 8 "Джерела інформації…" декларації митної вартості джерелом визначення митної вартості зазначено "Консультація з митним органом". Проте, не зазначено яке саме джерело інформації (раніше оформлена митна декларація, висновок про вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, інформація біржових організацій про вартість товару або сировини тощо) ".
Відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості, що затверджені Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2019 № 599, у графі 8 зазначаються відомості про документи, що використовувалися для визначення митної вартості за методом або методами, зазначеними у графі 6 (крім документів, відомості про які зазначені у графі 4).
Проте, у декларанта були відсутні такі документи, оскільки резервний метод обраний декларантом на підставі відомостей отриманих від митного органу в рамках проведеної консультації під час митного оформлення.
Колегія суддів зазначає, що декларанту повідомлено, що за результатами аналізу баз даних АСМО "Інспектор" та ЄАІС Держмитслужби України визначено, що рівень митної вартості подібних товарів у інших імпортерів є більшим та становить 3,86 дол.США/кг. Під час цієї консультації зазначено лише номер декларації іншого імпортера №UA100070/2019/237904 від  04.06.2019.
В графі 8 декларації митної вартості декларантом зазначено лише "Консультація з митним органом" оскільки самої декларації декларант не мав та/чи будь-які відомості з декларації, що зазначена митним органом, не відомі декларанту. Саме тому декларант не вказував номер митної декларації з рівнем митної вартості 1,9789 дол.США/кг, оскільки не мав документу, що використовувався для визначення митної вартості за резервним методом та не міг нести відповідальність за достовірність інформації, яка ним не може бути перевірена. Тому джерелом інформації для декларанта була саме консультація з митним органом, а вже для інспектора митниці джерелом є база даних органів ДФС, де й зазначені дані щодо митної декларації №UA100070/2019/237904  від 04.06.2019 р.
Відповідно до частини другої статті 60 МК України, під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.
Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.
Частина четверта статті 60 МК України також закріплює, що ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.
Тобто, застосування вказаного методу можливе за одночасного дотримання таких умов: митне оформлення подібних (аналогічних) товарів має бути здійснене за ціною договору, тобто за першим методом (за ціною договору); кількість товарів, що ввозиться має бути приблизно однакова з оцінюваними товарами; комерційні умови ввезення подібних (аналогічних) товарів мають відповідати тим, що розглядаються.
Проаналізувавши надану митним органом інформацію (лист №747/11/08-70-19-01 від 19.08.2019), колегія суддів зазначає, що митне оформлення за декларацією від 19.07.2019 № UA112080/2019/020710 здійснювалося за резервним методом, а не за основним (за ціною договору) як передбачено статтею 60 МК України.
В рішенні відсутні пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії подібних (аналогічних) товарів, комерційних умов тощо, що суперечить чинному законодавству України та правовим позиціям Верховного Суду.
Так, в постанові від 05 березня 2019 року по справі №815/143/17, зазначено, що митний орган провівши коригування митної вартості зазначив у спірному рішенні, як джерело інформації, лише номери та дати митних декларацій, за якими раніше вже проводилися митні оформлення.
Суд зауважив, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Тобто, використовуючи джерела інформації в рішенні, контролюючий орган має навести пояснення щодо зроблених коригувань митної вартості, чого в рішенні №UA112080/2019/000068/2 від 22 липня 2019 року не зроблено.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що таке коригування не можна вважати таким, що здійснено обґрунтовано з використанням джерел інформації, відповідних обраному методу оцінки митної вартості, та з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.
В рішенні про коригування митної вартості №UA112080/2019/000123/2 від 24.10.2019 митна вартість товару визначена за 6 методом резервним. В якості підстави неприйняття митної вартості декларанта зазначено, що числові значення складових митної вартості товарів не підтверджені.
Митний орган в рішенні зазначає, що числові значення складових митної вартості товарів не підтверджені, оскільки 23.10.2019 електронним повідомленням декларантом надіслане повідомлення з інформацією про те, що декларантом надано вичерпний перелік необхідних документів та інші документи надаватися не будуть.
Крім того, митний орган не зазначає, що разом з таким повідомленням декларантом надані пояснення та всі додаткові документи, що запитувалися митницею. Також митниця не надає оцінку ані наданим додатковим документам, що підтверджують заявлений рівень митної вартості, ані поясненням викладеним щодо "розбіжностей", вказаних в запиті додаткових документів.
Щодо підстави для прийняття оскаржуваного рішення №UA112080/2019/000123/2 від 24.10.2019, а саме "у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо складової митної вартості товару - вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару", колегія суддів наступне.
Відповідно до підпункту "в" пункту 2 частини десятої статті 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, додаються такі витрати (складові митної вартості), як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.
Згідно з п. 2.5 Контракту: "2.5. Ціни на товар, що поставляється встановлюються Постачальником з урахуванням витрат на виготовлення упаковки і роботи, пов`язані з упаковкою товару, виробництво і поклейка етикеток, виготовлення і нанесення транспортного маркування, а також на підготовку необхідної Покупцеві відвантажувальної документації. Ціни на товар, що поставляється встановлюються Постачальником з урахуванням витрат на доставку товару від місця виробництва до порту відвантаження і його завантаження на борт судна, а також всіх витрат, пов`язаних з товаром до моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження".
Таким чином, вказаним контрактом прямо передбачено, що до складових вартості товару серед іншого входять витрати на пакування.
Підтвердження стосовно того, що вартість упаковки та робіт, пов`язаних із пакуванням включалися до ціни товару зазначені у рахунку-фактурі №2019LX185 від 05.09.2019, Специфікації №3 від 08.05.2019 до Контракту №21/ТМ від 04.05.2018, а також у прайс-листі б/н від 06.05.2019, що надавалися до митного оформлення.
Про відсутність окремих платежів за упаковку або пакувальні матеріали та роботи, пов`язані з пакуванням, які б сплачувалися позивачем, зазначено також в графі 16 декларації митної вартості.
Тобто, всі надані документи свідчать, що витрати на пакування входять до ціни товару.
Щодо підстави для прийняття оскаржуваного рішення №UA112080/2019/000123/2 від 24.10.2019 "для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів", колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до умов поставки оцінюваного товару, якими є FOB Нанша Гуанчжоу (Інкотермс 2010), продавець зобов`язаний доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження у відповідності зі звичаями порту, а покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару від названого порту відвантаження до порту призначення. Так, відповідно до умов п.2.5 Контракту ціни на товар, що поставляється встановлюються Постачальником з урахуванням витрат на доставку товару від місця виробництва до порту відвантаження і його завантаження на борт судна, а також всіх витрат, пов`язаних з товаром до моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження. По відношенню до укладення договору страхування відповідно до умов поставки FOB Нанша Гуанчжоу згідно правил Інкотермс 2010 у покупця немає жодних зобов`язань.
Щодо підстави для прийняття оскаржуваного рішення №UA112080/2019/000123/2 від 24.10.2019 р. "у наданій до митного оформлення копії митній декларації країни відправлення від 05.09.2019 р. №516620190669197089  зазначені умови поставка FOB. Проте, не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця", колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п.2.1 Контракту №21/ТМ від 04.05.2018 ціни на товар, що поставляється встановлюються в доларах США без ПДВ. Ціна товару формується на умовах FOB Нанша Гуанчжоу, Китай.
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вся інформація, що відображена у експортній митній декларації (сума поставки, вага нетто та брутто, найменування відправника та покупця, номер контракту та інше) повністю відповідає умовам контракту та супровідним документам та дає можливість ідентифікувати зовнішньоекономічну операцію в повній мірі. У зв`язку з чим, вказану "розбіжність" спростованою.
Крім того, митна декларація країни відправлення не є обов`язковим документом для підтвердження митної вартості товару, відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу України.
Також в основу коригування митної вартості покладена митна декларація, оформлена іншим імпортером №UA112080/2019/020946 від 23.07.2019 з рівнем митної вартості 3,86 дол.США/кг.
Однак, з Рішення не відомі якісні та кількісні характеристики товарів, які лягли в основу коригування, умови поставки цих товарів, розрахунків між контрагентами та інші істотні умови контактів, за якими ці товари ввозились на митну територію України, відсутні пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, комерційних умов тощо, що суперечить чинному законодавству України та правовим позиціям Верховного Суду.
Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативнино-правових актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2020 року по справі № 520/14230/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.О. Бегунц	
Судді	(підпис)  (підпис) 	С.С. Рєзнікова    Л.В. Мельнікова   	
Повний текст постанови складено  18.08.2020 року