ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 826/2715/16
адміністративне провадження № К/9901/46539/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Уханенка С.А.,
суддів: Кашпур О.В.,  Радишевської О.Р., 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у місті Києві,  заступника голови Національної поліції України - начальника Головного управління Національної поліції у місті Києві,    провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 листопада 2017 року ухвалену у складі судді-доповідача Амельохіна В.В. та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2018 року ухвалену у складі судді-доповідача Вівдиченко Т.Р., суддів Губської Л.В.. Федотова І.В. у справі № 826/2715/16.

УСТАНОВИВ:
І. Суть спору
1. У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у місті Києві, заступника голови Національної поліції України - начальника Головного управління Національної поліції у місті Києві, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення заступника голови Національної поліції України - начальника Головного управління Національної поліції у місті Києві про проведення його атестації, на підставі Наказу Національної поліції України від 17.11.2015 №94 «Про організацію атестування особового складу головних управлінь Національної поліції в Київській області та м. Києві»;
- визнати протиправним та скасувати висновки атестаційної комісії ГУ Національної поліції у м. Києві, внесені щодо нього в атестаційний лист від 14.12.2015;
- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ Національної поліції у м. Києві від 29.01.2016 №64 о/с в частині його звільнення зі служби в поліції;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції у місті Києві поновити його на службі на посаді командира батальйону управління поліції в метрополітені ГУ Національної поліції у м. Києві та зарахувати трудовий стаж з 01 лютого 2016 року;
- стягнути з Головного управління Національної поліції у місті Києві на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 01.02.2016 і до моменту фактичного поновлення на публічній службі.
2. На обґрунтування позову зазначає про протиправність його звільнення зі служби.
ІІ. Встановлені судами обставини справи
3. Наказом Головного управління Національної поліції у місті Києві №12 о/с від 07.11.2015 позивача призначено як такого, що прибув з МВС України командиром батальйону управління поліції в метрополітені, з присвоєнням йому спеціального звання «підполковник поліції».
4. 17.11.2015 Національною поліцією України виданий наказ №94 від 17.11.2015 «Про організацію атестування особливого складу головних управлінь Національної поліції в Київській області та місті Києві».
5. Наказом начальника ГУ НП у місті Києві №7 від 01.12.2015, відповідно до Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17 листопада 2015 року №1465, з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар`єри в ГУ НП у місті Києві створено атестаційні комісії та затверджено їх склад.
6. Наказом начальника ГУ НП у місті Києві №9 від 15.12.2015 про доповнення вищевказаного наказу №7 початок атестування поліцейських ГУ НП у місті Києві визначено з 07.12.2015. 
7. Наказом начальника ГУ НП у місті Києві №11 від 15.12.2015, відповідно до статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17 листопада 2015 року №1465, з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей та рівня підготовленості поліцейських Головного управління Національної поліції у м. Києві створено атестаційні комісії ГУ НП у місті Києві №№1,2,3,4,5,6,7,8, затверджено їх персональний склад, визначено терміни проведення атестації поліцейських з 15 по 28 грудня 2015 року та визнано таким, що втратив чинність наказ начальника ГУ НП у місті Києві №7 від 01.12.2015.
8. Відповідно до протоколу засідання Атестаційної комісії №1 ГУ НП у місті Києві від 14.12.2015 за результатами розгляду матеріалів та обговорення прийнято рішення, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню із служби в поліції через службову невідповідність. 
9. Начальником управління поліції в метрополітені ГУ НП у м. Києві щодо позивача складено атестаційний лист, згідно з яким: за висновком прямого керівника ОСОБА_1 займаній посаді відповідає; за результатами атестування, останній за професійним тестом набрав - 39 балів та за тестом на загальні навички - 37 балів; за результатами атестування займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню із служби в поліції через службову невідповідність.
10. Наказом Головного управління Національної поліції у місті Києві №64 о/с від 29.01.2016 позивача звільнено зі служби в поліції згідно з пунктом 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» через службову невідповідність. Підстава: атестаційний лист ОСОБА_1 з висновком атестаційної комісії від 14.12.2015 
11. Не погоджуючись із звільненням зі служби позивач звернувся до суду з цим позовом.
ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
12. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 листопада 2017 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2018 року адміністративний позов задоволений повністю.
Визнано протиправним та скасовано рішення Атестаційної комісії №1 Головного управління Національної поліції у місті Києві, яке оформлене протоколом від 14.12.2015 про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді.
Визнаний протиправним та скасований наказ Головного управління Національної поліції у місті Києві №64 о/с від 29.01.2016, в частині звільнення ОСОБА_1 , зі служби в поліції.
Поновлено ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді командира батальйону управління поліції в метрополітені Головного управління з 01 лютого 2016 року.
Стягнуто з Головного управління Національної поліції у місті Києві на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 146728,68грн. (сто сорок шість тисяч сімсот двадцять вісім гривень, 68 копійок).
13. Задовольняючи позов суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку про неправомірність звільнення позивача зі служби. 
IV. Провадження в суді касаційної інстанції, вимоги касаційної скарги і аргументи сторін
14. Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, Головне управління Національної поліції у місті Києві подало касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального права просить скасувати оскаржені судові рішення.
15. На обґрунтування касаційної скарги відповідач зазначає про неправильне тлумачення судами попередніх інстанцій вимог статті 57 Закону України «Про Національну поліцію», не застосування при вирішенні спору норм спеціального законодавства та вимог пункту 9 Порядку та умов, які визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС України від 06.04.2016 №260.
V. Джерела права й акти їхнього застосування
16. За правилами частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
17. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
18. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
19. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію".
20. Порядок призначення на посади поліцейських працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, визначений у пункті 9 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", згідно з яким працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.
Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції. 
21. Водночас пунктом 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.
22. Відповідно до частини першої статті 57 Закону України "Про Національну поліцію", атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар`єри.
23. За правилами частини другої статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.
24. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про професійний розвиток працівників" атестуванню не підлягають, зокрема, працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.
25. Відповідно до пунктів 10-13 Розділу ІV Інструкції про проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС від 17.11.2015 №1465, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 18.11.2015 №1445/27890 (далі - Інструкція №1465) з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.
26. За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов`язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього Розділу. 
VI. Позиція Верховного суду
27. Як установлено судами попередніх інстанцій, позивач, після набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію", був прийнятий на службу в поліцію відповідно до пункту 9 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.
28. Отже, виходячи з положень статті 58 Закону України "Про Національну поліцію", позивач уважався таким, що призначений на посаду поліцейського безстроково і міг бути звільнений виключно з підстав, визначених цим Законом.
29. Передумовою для застосування підстави для звільнення поліцейського зі служби, указаної у пункті 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", є встановлення його службової невідповідності у порядку та спосіб, передбачені цим Законом, зокрема, за наслідками проведення атестування.
30. Перелік підстав проведення атестування поліцейських передбачений статтею 57 Закону України "Про Національну поліцію" є вичерпним і розширенню не підлягає.
31. Аналіз положень наведеної норми Закону дає підстави для висновку, що атестуванню підлягають лише поліцейські: а) які претендують на вищу посаду; б) щодо яких вирішується питання про переведення на нижчу посаду; в) щодо яких вирішується питання про звільнення через службову невідповідність, а тому відповідно до списку поліцейських, які підлягають атестуванню (складається на підставі підпункту 2 пункту 1 розділу ІV Інструкції №1465) слід включати лише тих поліцейських, стосовно яких наявні підстави для проведення атестування, що передбачені частиною другою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію".
32. Отже, кожна із зазначених у частині другій статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" підстав проведення атестування повинна бути пов`язана з певними передумовами, зокрема атестування, яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, повинне бути зумовленим існуванням реальних підстав до звільнення, наприклад, неналежне виконання службових обов`язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.
33. Атестація працівника одразу ж після прийняття його на роботу (у тому числі на службу до поліції) до вирішення питань кар`єри (призначення поліцейського на вищу посаду або переведення на нижчу посаду) або дисциплінарного провадження не відповідає меті та завданню атестування і суперечить вимогам Закону України "Про Національну поліцію".
34. Судами попередніх інстанцій установлено, що атестацію позивача проведено в порядку атестування усіх поліцейських Головного управління Національної поліції у місті Києві та підпорядкованих підрозділів з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їхнього освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар`єри на підставі наказу Національної поліції України №94 від 17.11.2015 «Про організацію атестування особливого складу головних управлінь Національної поліції в Київській області та місті Києві». 
35. Водночас підстави для атестування поліцейських, передбачені частиною другою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" відповідачем не наведені.
36. Суд зазначає, що мета атестування, закріплена в частині першій статті 57 Закону України "Про Національну поліцію", не утворює самостійної підстави для проведення атестування і перебуває у системному взаємозв`язку з вичерпними підставами, визначеними в частині другій згаданої статті, за відсутності яких проведення атестації є протиправним.
37. Суд також звертає увагу, що приписи статті 12 Закону України "Про професійний розвиток працівників", частиною першою якої вказано, що атестуванню не підлягають, зокрема працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року, є загальними (базовими) щодо регулювання відносин із атестування працівників, які, у свою чергу, не суперечать положенням Закону України "Про Національну поліцію", а тому поширюються на відносини з атестування поліцейських.
38. Також, як установлено судами попередніх інстанцій, на момент проведення атестації позивач відпрацював на посаді менше року, що суперечить приписам статті 12 Закону України "Про професійний розвиток працівників" та виключає наявність правових підстав для його атестування.
39. Таким чином, Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що проведення атестування позивача здійснено неправомірно, без наявності визначених законом підстав на його проведення.
40. Отже, наказ Головного управління Національної поліції у місті Києві №64 о/с від 29.01.2016р про звільнення позивача прийнято протиправно, оскільки при проведенні атестування позивача не дотримано вимог Закону України "Про Національну поліцію" та Інструкції №1465, а також протиправними є висновки Атестаційної комісії, викладені в протоколі, та не можуть бути підставами для звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".
41. Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №825/1653/16, від 30.01.2019 №825/1672/16 і від 23.01.2019 у справі №825/1821/16.
42. Посилання скаржника на те, що позивач самостійно зареєструвався в єдиній відомчій телекомунікаційній мережі для участі в атестуванні, а тому уважається таким, що виявив добровільно бажання пройти атестацію, Суд уважає безпідставним, оскільки статтею 57 Закону України "Про Національну поліцію" не передбачено такої підстави для проведення атестування як проходження в добровільному порядку.
43 Доводи касаційної скарги щодо не застосування судами вимог спеціального законодавства, а саме Законів України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції», що призвело до ухвалення незаконного рішення в частині встановлення періоду вимушеного прогулу не приймаються Судом, оскільки наведені відповідачем приписи вказаних законів стосуються встановлених поліцейським обмежень під час проходження ними служби та не регулюють питання встановлення періоду вимушеного прогулу.
44. Щодо доводів про зменшення розміру заробітної плати за вимушений прогул, коли справа, за наявності вини позивача, розглядається понад один рік, судом першої інстанції обґрунтовано зазначено про тривалий розгляд не з вини позивача.
45. Посилання касаційної скарги на незастосування судами пункту 9 Порядку та умов, які визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС України від 06.04.2016 №260 Суд зазначає, що розрахунок середньої заробітної плати за вимушений прогул здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, яка і була застосована судами.
46. За таких обставин, Суд, на підставі встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи та наявних у ній доказів, дійшов висновку, що оскаржувані судові рішення відповідають вимогам процесуального закону, є законним та обґрунтованими.
47. Доводи скаржника не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи Судом, є аналогічними доводам викладеним в позові та апеляційній скарзі, не спростовують висновків судів і зводяться до переоцінки встановлених судами першої й апеляційної інстанцій фактичних обставин справи.
48. Беручи до уваги правильність та обґрунтованість висновків судів попередніх інстанцій, Суд дійшов висновку, що судові рішення в цій справі відповідають нормам матеріального та процесуального права, а тому підстави для їх скасування чи зміни відсутні.
49. На підставі пункту 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
50. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
51. З огляду на результат касаційного розгляду, витрати понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції не розподіляються. 
52. Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції у місті Києві залишити без задоволення.
Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 листопада 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2018 року у справі № 826/2715/16 залишити без змін.
Судові витрати не розподіляються.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	С.А. Уханенко О.В. Кашпур   О.Р. Радишевська