Справа № 991/7770/20
Провадження №11-сс/991/802/20

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 року                                                                 місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі:
головуючого ОСОБА_1 , суддів  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
учасники судового провадження: заявник адвокат ОСОБА_5 в інтересах ПАТ «Укрнафта»,
розглянула в судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_5  на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22.09.2020 про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, що виявилась у невнесенні відомостей заяви про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – апеляційна скарга).
Історія провадження
1.14.09.2020 адвокатом ОСОБА_5 в інтересах ПАТ «Укрнафта» до Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ) було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 366-1 Кримінального кодексу України (далі – КК).
2.17.09.2020 у відділі по роботі з громадськістю НАБУ за телефонним номером заявника повідомлено, що його заява все ще перебуває на розгляді.
3.Цього ж дня адвокат ОСОБА_5 звернувся із скаргою до слідчого судді Вищого антикорупційного суду на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ, що виявилась у невнесенні відомостей його заяви про кримінальне правопорушення від 14.09.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР).
4.22.09.2020 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 (далі – ухвала слідчого судді).
5.25.09.2020 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді.
Зміст та мотиви оскаржуваної ухвали
6.Оскаржуваною ухвалою слідчого судді скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої службової особи НАБУ залишено без задоволення.
7.Слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що: (1) системний аналіз положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення;(2) описуючи обставини кримінального правопорушення, заявник зазначає, що громадянин США ОСОБА_6 увійшов до складу Наглядової ради АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та всупереч вимогам частини 3 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, як претендент на зайняття вказаної посади (обов`язок подання ним такої декларації заявник обґрунтовує посиланням на пп. «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», ідповідно до якої посадові особи господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій належить державі, прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави); (3) стаття 366- 1 КК встановлює кримінальну відповідальність за подання суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», або умисне неподання суб`єктом декларування зазначеної декларації; (4) у відповідності до примітки цієї статті суб`єктами декларування є особи, які відповідно до частин 1 та 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; (5) про обов`язок подання декларації особою, яка претендує на зайняття вказаних посад йдеться в частині 3 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», однак примітка до статті 366-1 КК не містить вказівки на частину 3 статті 45 Закону, а отже, претенденти на посади не є суб`єктами злочину, передбаченого статтею 366-1 КК; (6) у поданій до НАБУ заяві ОСОБА_5 № 73/з від 14.09.2020 містяться відомості про обставини, які не можуть становити предмет кримінальної відповідальності за ст. 366-1 КК, інших відомостей, які б містили ознаки кримінального правопорушення, в заяві не зазначено; (7) підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину; такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення), яка вказує на ознаки якого-небудь кримінального правопорушення, передбаченого КК; якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Вимоги і доводи апеляційної скарги
8.В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу у повному обсязі.
9.Вимоги апеляційної скарги обґрунтовуються наступним:
(1) слідча суддя винесла оскаржуване рішення поза її повноваженнями через таке: 1) обов`язок слідчого, прокурора за частиною 1 статті 214 КПК невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР не вимагає оцінки ним такої заяви на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР; 2) функція судового контролю при розгляді скарги на бездіяльність слідчого, прокурора полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, полягає лише у встановленні того, чи виконано уповноваженою особою відповідний обов`язок; 3) навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до статті 284 КПК (абзаци 22 та 24 пункту 1.1. Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.01.2017));
(2) громадянин США ОСОБА_6 , обраний до складу Наглядової ради акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» як представник держави, в силу вимог статей 3, 45 Закону України «Про запобігання корупції» був зобов`язаний подати декларацію двічі – і як претендент на зайняття посади до 11.03.2020 і як призначений 11.03.2020 член Наглядової ради за минулий рік – у строк до 11.04.2020, що останнім зроблено не було;
(3) факт неподання декларації ОСОБА_7 як представником держави за минулий рік підтверджується листом Національного агентства з питань запобігання корупції № 47-10/48575/20 від 14.09.2020 у відповідь на адвокатський запит, за яким станом на 13.09.2020 у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацій ОСОБА_8 немає;
(4) згідно пункту 1 роз`яснення № 1 НАЗК від 13.02.2020 якщо особу було призначено до 01.04.2020, то вона має обов`язок подати щорічну декларацію за 2019 рік навіть якщо вона подавала таку декларацію за 2019 рік як претендент на посаду;
(5) у відповідь на адвокатський запит Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України листом № 3222-06/54465-07 від 04.09.2020 повідомило, що з ОСОБА_7 як членом Наглядової ради АТ НАК «Нафтогаз України» підписано цивільно-правовий договір, який згідно пункту 5.1 Умов цивільно-правових договорів, що укладатимуться з представниками держави – членами наглядової ради ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (додаток до розпорядження Кабінету Міністрів України №21-р від 17.01.2018), діє з дати обрання члена наглядової ради, тобто для ОСОБА_8 з 11.03.2020.
Позиції учасників провадження
10.У судовому засіданні адвокат ОСОБА_9 підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
11.Інші учасники судового провадження в судове засідання не прибули та не надали Суду свої позиції щодо апеляційної скарги. Враховуючи, що такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, то їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду (частина 4 статті 405 КПК).
Оцінка та мотиви Суду
12.Враховуючи вимоги і доводи апеляційної скарги та правову позицію, висловлену в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, Суд повинен перевірити: (1) чи передбачає закон необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення (а не про щось інше); якщо так, то (2) чи підлягають відомості заяви адвоката ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення внесенню до ЄРДР.
Чи передбачає закон необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення?
13.Правова позиція, викладена в ухвалі слідчого судді, та правова позиція, викладена в апеляційній скарзі, щодо порядку виконання слідчим, прокурором вимог частини 1 статті 214 КПК при отриманні заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення є діаметрально протилежними і, як зауважив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі – ВССУ) у Листі від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17) «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» питання правової оцінки заяви чи повідомлення на предмет обґрунтованості викладених у них відомостей, що свідчать саме про кримінальне правопорушення, є складним і неоднозначним, і воно характеризує стан судової практики розгляду аналізованої категорії скарг. Так, «у слідчій і в судовій практиці щодо цього питання є щонайменше два підходи. Згідно з першим передбачається так зване автоматичне внесення відомостей про кримінальне правопорушення, якщо такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення. Цей підхід не передбачає оцінки відповідної заяви чи повідомлення на предмет того, що викладені відомості дають підстави констатувати певні ознаки складу злочину. У свою чергу, другий підхід не передбачає автоматичного внесення відомостей, викладених у будь-яких заявах чи повідомленнях - вносяться лише визначені як такі, що, на думку суб`єкта, який їх вносить, дійсно можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення». ВССУ, наводячи приклад, що в окремих випадках слідчі судді перевіряють не лише факт реагування чи нереагування на заяву про кримінальне правопорушення, а й здійснюють аналіз причин, внаслідок яких належне реагування не було забезпечено, категорично не заперечував можливість такої судової практики.
14.Перший підхід, по суті є формальним, і полягає у тому, що будь-яка заява (повідомлення), що має назву (якщо це письмовий документ) чи якщо його так називає заявник (в усній формі) «заява (повідомлення) про вчинене кримінальне правопорушення» абсолютно незалежно від змісту такого повідомлення, мають спричиняти внесення уповноваженими особами (слідчим чи прокурором) відомостей з такої заяви (повідомлення) до ЄРДР та початок досудового розслідування.
15.Для Суду очевидно, що обрання такого формального підходу спричиняє ряд негативних наслідків як для держави та суспільства, так і для окремих людей, і може в окремих випадках зумовлювати внесення до ЄРДР явно недоречних відомостей (наприклад, у разі якщо така заява не містить взагалі жодних даних окрім назви; у разі якщо в ній йдеться про очевидно правомірну поведінку тих чи інших осіб; у разі, якщо в заяві не зазначається яке саме кримінальне правопорушення скоєно (навіть не йдеться про його родову приналежність); у разі, якщо йдеться про події які взагалі відбуваються поза волею людини тощо).
16.У зв`язку із цим Суд дотримується іншого підходу – змістовного. Такий підхід базується на нормах діючого законодавства виходячи з наступного.
17.Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням (частина 1 статті 1 КК). Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили (частина 2 статті 1 КК). Кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення (частина 1 статті 11 КК).
18.Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК).
19.Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання вказаних завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого – виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.
20.Чинним КПК закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Так, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 1 статті 214 КПК). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 2 статті 214 КПК).
21.Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.
22.Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати його з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, перевантажувати правоохоронну систему держави численними повідомленнями, які завідомо не містять відомостей саме про кримінальне правопорушення, задля досягнення власних інтересів та виконання нею невластивих їй функцій. Такими запобіжниками, зокрема, є: встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК.
23.Так, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про: (1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; (2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (пункти 4, 5 частини 5 статті 214 КПК).
24.Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною у згаданому Узагальненні ВССУ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017, за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
25.Вказана у пункті 24 цієї ухвали інформація необхідна для (1)  визначення того, що ставиться питання про вчинення саме кримінального правопорушення, та (2) можливості спрямувати орган досудового розслідування на його розкриття, зібрання відповідних доказів.
26.Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що (1) обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або (2) в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.
27.Такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_10 від 17.06.2020, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».
28.Також і Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив: «...якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин...».
29.Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: (1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу (2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; (3) порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; (4) використання інструментів статті 214 КПК не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК), а також (5) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК.
30.Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв викладених у пунктах 24-26 цієї ухвали.
Чи підлягають відомості заяви адвоката ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення внесенню до ЄРДР?
31.Розглядаючи скаргу адвоката ОСОБА_5 щодо бездіяльності уповноважених службових осіб стосовно поданої ним 14.09.2020 заяви про кримінальне правопорушення, слідчий суддя дійшла обґрунтованих висновків щодо відсутності в заяві достатніх об`єктивних даних, які б свідчили про те, що описані в ній події свідчать, що існує ймовірність вчинення кримінального правопорушення, про яке повідомляв заявник.
32.Так, в заяві про кримінальне правопорушення йшлося про те, що ОСОБА_6 , обраний на посаду члена наглядової ради акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» як представник держави, не подав «декларацію кандидата на посаду» (пункт 1 Розпорядження Кабінету Міністрів України № 293-р від 11.03.2020).
33.Слідча суддя, проаналізувавши зміст частини 3 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції, яка встановлює обов`язок подання декларації особою, яка претендує на зайняття вказаних (передбачених частиною 1 цієї ж статті) посад, а також примітки до статті 366-1 КК, яка не містить вказівки на частину 3 статті 45 зазначеного Закону, дійшла правильного висновку, що претенденти на посади не визначаються суб`єктами злочину, передбаченого статтею 366-1 КК, про який повідомлено в заяві адвоката ОСОБА_5 від 14.09.2020.
34.Наведені висновки слідчого судді не спростовуються доводами апеляційної скарги. Натомість, апелянт у зверненні до апеляційного суду зазначив нові (у порівнянні з заявою про кримінальне правопорушення та скаргою слідчому судді) відомості із їх обґрунтуванням, які на його думку, все ж таки свідчать про вчинення ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого статтею 366-1 КК, але вже не як претендентом на посаду, а особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка вже обійняла відповідну посаду, та не подала щорічну декларацію за 2019 рік.
35.Очевидно, що такі нові відомості не були предметом розгляду ні органу досудового розслідування, ні слідчого судді, а тому не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді, яка є законною і обґрунтованою.
36.Підстав, передбачених частиною 3 статті 404 КПК, для дослідження Судом нових доказів, не вбачається, оскільки вони були відомі до ухвалення рішення слідчим суддею та про їх дослідження слідчим суддею скаржником клопотання не заявлялось.
37.Таким чином,відомості заяви адвоката ОСОБА_5 від 14.09.2020 про вчинене кримінальне правопорушення не підлягають внесенню до ЄРДР.
Висновки Суду за результатами розгляду апеляційної скарги
38.За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити ухвалу без змін.
39.Слідчим суддею в цілому були правильно встановлені фактичні обставини справи та надана їм відповідна правова оцінка на підставі наявних матеріалів.
40.З огляду на вищевикладене Суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_5 слід відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.
41.Керуючись статтями 2, 214, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК, статтею 11 КК, колегія суддів постановила:
1.Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення.
2.Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22.09.2020 про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України – залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                         ОСОБА_1 
Судді                                                                                 ОСОБА_2 
ОСОБА_3