ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року	Львів	Справа № 819/948/18 пров. № А/857/1545/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :
головуючого судді                                         Большакової О.О.,
суддів                                                             Кушнерика М.П., Ніколіна В.В., 
з участю секретаря судового засідання           Кітраль Х.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року (суддя першої інстанції Шульгач М.П., м. Тернопіль, повний текст складено 24.12.2019),
В С Т А Н О В И В :
29 травня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, а саме просить визнати протиправним та скасувати рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області від 27 квітня 2018 року № 18/8 про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 та зобов`язати Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури Тернопільської області повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 на дії адвоката ОСОБА_2 від 19 січня 2018 року, разом із додатками до неї від 22 лютого 2018 року та 29 березня 2018 року.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 30 вересня 2019 року рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2019 року скасовано та справу направлено на новий розгляд. 
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області від 27 квітня 2018 року № 18/8 про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 . Зобов`язано Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури Тернопільської області повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 на дії адвоката ОСОБА_2 від 19 січня 2018 року, разом із додатками до неї від 22 лютого 2018 року та 29 березня 2018 року.
Із таким судовим рішенням не погодився ОСОБА_2 та подав апеляційну скаргу. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права. Висновки суду не відповідають  фактичним обставинам справи. Просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Обґрунтовуючи незгоду, зазначив, що суд не дослідив зібрані у справі докази, не надав оцінки доказам, які лягли в основу прийняття відповідачем оспорюваного рішення, зокрема в частині встановлення факту подачі адвокатом кількох однотипних позовів, а обмежився лише оглядом рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області. 
Позивачем було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано про законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення. 
Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином завчасно повідомлені про час та місце судового розгляду. 
Так, апелянт був повідомлений про судове засідання судовою повісткою, яка була вручена 3 липня 2020 року, що підтверджено розпискою про отримання поштової кореспонденції, а також телефонограмою від 26 червня 2020 року.
Відповідач також був повідомлений про час та місце судового розгляду, що підтверджено розпискою про отримання судової повістки 9 липня 2020 року та телефонограмою від 26 червня 2020 року.
Про належне повідомлення позивача безпосередньо в суді свідчить її розписка, приєднана до матеріалів справи. 
Про причини неявки суду повідомлено не було. 
Отже, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач звернулась до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області зі скаргою від 19 січня 2018 року та додатками (доповненнями) до цієї скарги від 22 лютого 2018 року і від 29 березня 2018 року, в якій просила: 1) прийняти рішення про порушення дисциплінарної справи щодо адвоката ОСОБА_2 ; 2) прийняти рішення про притягнення адвоката ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності, із наступним позбавленням права заняття адвокатською діяльністю та виключенням із Єдиного реєстру адвокатів України (том 1 а.с. 14-20, 99-105, 21-24, 140-145, 25, 187-188).
За результатами розгляду скарги від 19 січня 2018 року разом із доповненнями до неї від 22 лютого 2018 року та 29 березня 2018 року дисциплінарною палатою Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області прийнято рішення №18/8 від 27 квітня 2018 року, яким відмовлено у відкритті дисциплінарного провадження щодо дій адвоката ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю для цього підстав (том 1 а.с. 10-11, 92-95).
Таке рішення №18/8 від 27 квітня 2018 року прийнято з врахуванням довідки члена дисциплінарної палати КДКА Тернопільської області адвоката Багрія Б.Є. від 27 квітня 2018 року про результати перевірки наявності чи відсутності в діях адвоката ОСОБА_2 ознак дисциплінарного проступку, що є підставою для порушення дисциплінарної справи (том 1 а.с. 12-13, 96-98).
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність вказаного рішення з наступних підстав. 
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI).
За визначенням вказаного Закону адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Захист - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 4 названого Закону адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.
Частиною 1 статті 20 Закону № 5076-VI визначено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги.
Так, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики (п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону № 5076-VI).
Надзвичайна важливість функціонального навантаження адвокатури вимагає від адвокатів слідування високим етичним стандартам поведінки. При цьому специфіка, комплексний характер обов`язків, що покладені на адвокатуру, обумовлюють необхідність збалансування засад служіння адвоката інтересам окремого клієнта та інтересам суспільства в цілому, дотримання принципів законності і верховенства права.
Закон № 5076-VI передбачає дотримання Правил адвокатської етики як одного з основних професійних обов`язків адвоката.
З метою уніфікованого закріплення традицій і досвіду української адвокатури в сфері тлумачення норм адвокатської етики, а також загальновизнаних деонтологічних норм і правил, прийнятих у міжнародному адвокатському співтоваристві Національною асоціацією адвокатів України прийнято Правила адвокатської етики, затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року (надалі - Правила).
Правила слугують обов`язковою для використання адвокатами системою орієнтирів при збалансуванні, практичному узгодженні своїх багатоманітних, іноді суперечливих професійних прав та обов`язків відповідно до статусу, основних завдань адвокатури і принципів її діяльності, визначених Конституцією України, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими законодавчими актами, а також закріплюють єдину систему критеріїв оцінки етичних аспектів поведінки адвоката.
Статтею 7 Правил визначено, що у своїй професійній діяльності адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний використовувати всі свої знання та професійну майстерність для належного захисту й представництва прав та законних інтересів клієнта, дотримуючись чинного законодавства України, сприяти утвердженню та практичній реалізації принципів верховенства права та законності.
Адвокат не має права в своїй професійній діяльності вдаватися до засобів та методів, які суперечать чинному законодавству або цим Правилам.
Положеннями ст. ст. 11, 12 Правил визначено, що зважаючи на суспільну значущість і складність професійних обов`язків адвоката, від нього вимагається високий рівень професійної підготовки, ґрунтовне знання чинного законодавства, практики його застосування, опанування тактики, методів і прийомів адвокатської діяльності, ораторського мистецтва.
Адвокат має постійно підвищувати свій професійний рівень та кваліфікацію, володіти достатньою інформацією про зміни у чинному законодавстві.
Всією своєю діяльністю адвокат повинен стверджувати повагу до адвокатської професії, яку він уособлює, її сутності та громадського призначення, сприяти збереженню та підвищенню поваги до неї в суспільстві. Цього принципу адвокат зобов`язаний дотримуватись у всіх сферах діяльності: професійній, громадській, публіцистичній та інших.
Адвокат не повинен вчиняти дій, спрямованих на обмеження незалежності адвокатської професії, честі, гідності та ділової репутації своїх колег, підрив престижу адвокатури та адвокатської діяльності.
Відповідно до ст. 42 Правил, представляючи інтереси клієнта або виконуючи функцію захисника в суді, адвокат зобов`язаний дотримуватися вимог чинного процесуального законодавства, законодавства про адвокатуру та адвокатську діяльність, про судоустрій і статус суддів, іншого законодавства, що регламентує поведінку учасників судового процесу, а також вимог Правил.
За порушення Правил адвокатської етики до адвоката можуть бути застосовані заходи дисциплінарної відповідальності в порядку, передбаченому чинним законодавством про адвокатуру та адвокатську діяльність, а також рішеннями З`їзду, актами Ради адвокатів України, Національної асоціації адвокатів України (ч. 1 ст. 66 Правил).
Аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що адвокат під час виконання функцій захисника повинен дотримуватися вимог чинного процесуального законодавства та своєю діяльністю не повинен допускати дій, які суперечать Правилам адвокатської етики.
Відповідно до статті 33 Закону № 5076-VI дисциплінарне провадження - це процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку. Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.
Згідно статті 36 Закону № 5076-VI право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.
Статтею 37 Закону № 5076-VI встановлено такі стадії дисциплінарного провадження: 1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; 2) порушення дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної справи; 4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.
Підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку. Рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення приймається лише за результатами розгляду дисциплінарної справи (статті 34, 41 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 38 Закону № 5076-VI, заява (скарга) щодо поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, реєструється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури та не пізніше трьох днів з дня її надходження передається до дисциплінарної палати. Член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань. Під час проведення перевірки член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право опитувати осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань, фізичних осіб необхідну для проведення перевірки інформацію, крім інформації з обмеженим доступом. За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи. Заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.
Згідно статті 39 Закону № 5076-VI, за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.
Відповідно до статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Позивач, оскаржуючи дії адвоката, просила відповідача надати оцінку наявності в діях адвоката дисциплінарного проступку, зокрема,  на предмет порушення правил адвокатської етики, що за змістом частини 2 статті 34 Закону України «Про адвокатуру» є самостійним складом дисциплінарного проступку.
Як зазначено в оспорюваному рішенні дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури  Тернопільської області, у ході перевірки скарги позивача з приводу наявності чи відсутності в діях адвоката   ОСОБА_2  ознак дисциплінарного  проступку встановлено, що  мало місце подання  ним до суду декількох однакових позовних заяв. 
Однак, надаючи оцінку цим обставинам, дисциплінарний орган вирішив, що оскільки такі події відбувалися до введення в дію нового ЦПК України, яким це передбачено як зловживання процесуальними правами, то такі дії не є порушенням законодавства. 
Разом з тим, у рішенні дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області від 27 квітня 2018 року № 18/8 не дано оцінки діям адвоката щодо подання останнім до суду декількох однотипних позовних заяв на предмет порушення правил адвокатської етики.
Вирішуючи скаргу позивача, відповідач не перевірив викладене у ній твердження щодо подання адвокатом позовів саме з метою маніпуляції автоматизованою системою діловодства суду і не дів оцінки встановленим фактам в контексті порушення правил адвокатської етики, що за змістом частини 2 статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» є самостійним складом дисциплінарного проступку.
Відтак, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що відповідач, розглядаючи заяву позивача, не дослідив з належною повнотою викладені в ній факти і не дав їм відповідної оцінки.
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідач не розглянув скаргу позивача належним чином, повно, з перевіркою і наданням оцінки всім викладеним у ній фактам, що свідчить про необґрунтованість прийнятого рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області від 27 квітня 2018 року № 18/8.
Апеляційний суд зауважує, що в межах даного спору суд оцінює законність рішення суб`єкта владних повноважень, зокрема, на предмет повноти перевірки поданої скарги, його обґрунтованості. 
Оскільки зазначені вище обставини щодо подання декількох однакових позовів до суду і наявність чи відсутність в таких діях складу порушення правил адвокатської етики залишилися поза увагою відповідача і їм не було надано оцінки, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про порушення відповідачем законодавства щодо повноти розгляду і необхідність повторного розгляду порушеного питання. 
З урахуванням наведеного, безпідставними є покликання апелянта на те, що суд не дослідив зібрані у справі докази, не надав оцінки доказам, які лягли в основу прийняття відповідачем оспорюваного рішення.
З огляду на викладене вище, суд першої інстанції вжив заходів до всебічного і повного дослідження обставин справи і прийняв законне і обґрунтоване рішення.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що суд першої інстанції вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, при цьому судом були повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.
Враховуючи, що апеляційний суд залишає в силі рішення суду першої інстанції, то в силу вимог частини шостої статті 139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. О. Большакова 	
судді	 	М. П. Кушнерик 	
 	 	В. В. Ніколін	
Повний текст постанови складено головуючим суддею 26 серпня 2020 року.
Повний текст постанови підписано всім складом колегії у зв`язку з перебуванням судді Ніколіна В.В. у відпустці  14 вересня 2020 року.