Постанова
Іменем України
 
30 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 332/4395/19
провадження № 61-1413св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сімоненко В. М.,
учасники справи:
позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент»,
відповідач - Держава в особі Державної казначейської служби України,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2019 року у складі судді Яцун О. С. та постанову Запорізького апеляційного суду від 14 січня 2020 року у складі колегії суддів: Кочеткової І. В., Дашковської А. В., Кримської О. М.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» (далі - ТОВ «Технохімреагент») звернулося до суду із позовом до Держави в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, їх посадовою або службовою особою.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності, яка пов`язана із митним оформленням товарів. Внаслідок низького професійного рівня фахівців Запорізької митниці товариство сплачує зайві митні платежі, які після скасування незаконних рішень митних органів підлягають поверненню відповідно до Порядку повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженому наказом Міністерством фінансів України від 18 липня 2017 року № 643 (далі - Порядок № 643), за умови відсутності податкового боргу. 
У жовтні 2018 року товариство звернулося до Міністерства фінансів України з пропозицією скасувати Порядок № 643, як такий, що обмежує права платників податку, проте його звернення не було розглянуто у передбачений законом спосіб. 
Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд на підставі статті 56 Конституції України, статті 34 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» відшкодувати за рахунок держави 11 060,77 грн майнової шкоди і 55 303,85 грн моральної шкоди, завданих відсутністю у державі «належного урядування».
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ТОВ «Технохімреагент» до Держави в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки позивач є суб`єктом господарювання, а тому справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 14 січня 2020 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для її скасування відсутні.
Короткий зміст вимог касаційних скарг
У касаційних скаргах, поданих у січні 2020 року до Верховного Суду, ТОВ «Технохімреагент», посилаючись на порушення норм процесуального права, просило скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, передати справу до суду першої інстанції на новий розгляд.
Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2020 року відкрито касаційне провадження, витребувано справу з суду першої інстанції. 
У березні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційні скарги 
Касаційні скарги мотивовані тим, що будь-які спори щодо застосування положень Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» та законів, прийнятих на виконання цього закону, можуть бути предметом розгляду у судах, у тому числі у випадку коли одна із сторін у справі є фізична особа та/або держава; держава не розглядається як юридична особа.
Відзив на касаційні скарги не надходив.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суд установив, що у грудні 2019 року ТОВ «Технохімреагент» звернулося до суду із позовом до Держави в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, їх посадовою або службовою особою.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Відповідно до пункту 2 розділу II «Перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
Частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційні скарги не підлягає задоволенню з таких підстав.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.
Відповідно до статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
Згідно з частинами першою та другою статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ГПК України).
У вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини і спір господарськими, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 ГК України.
Юрисдикція господарського суду поширюється на спір, що виник між сторонами, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих
ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.
Статтею 2 ГК України передбачено, що учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.
Отже, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктом публічно-правових відносин, - за умови, що такі вимоги не об`єднуються з вимогою вирішити публічно-правовий спір і за своїм суб`єктним складом підпадають під дію статті 4 ГПК України.
Суди встановили, що ТОВ «Технохімреагент» є юридичною особою з дня його державної реєстрації.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215 Державна казначейська служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.
Майнові відносини (у розумінні статті 4 ГК України) суб`єктів господарювання з юридичними особами, у тому числі тими, що не є суб`єктами господарювання (органами державної влади), регулюються ГК та ГПК України.
Встановивши, що ТОВ «Технохімреагент» заявило вимогу до Держави в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, заподіяної діями суб`єкта владних повноважень, і ця вимога не об`єднана з вимогою вирішити публічно-правовий спір та за своїм суб`єктним складом підпадає під дію статті 4 ГПК України, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що зазначений спір підвідомчий господарському суду та відмовили у відкриті провадження у справі.
Такі висновки, відповідають правовому висновку, висловленому у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 454/1641/16, провадження № 14-563цс19.
Аналогічні правові висновки також висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від: 15 березня 2018 року у справі № 461/1930/16 (провадження № 14-60цс18), 05 червня 2019 року у справах № 454/1690/16 (провадження № 14-152цс19) та № 454/2181/16 (провадження № 14-226цс19), 18 вересня 2019 року у справі № 757/37226/17 (провадження № 14-452цс19) та спростовують доводи касаційних скарг.
Враховуючи те, що Велика Палата Верховного Суду вже викладала у своїй постанові від 23 жовтня 2019 року у справі № 454/1641/16, провадження № 14-563цс19 висновок щодо питання предметної чи суб`єктної юрисдикції спору у подібних правовідносинах, справа не підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі пункту 3 частини шостої статті 403 ЦПК України.
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційних скарг
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційні скарги без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги), Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 14 січня 2020 року залишити без змін. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                           С. Ю. Мартєв
 
Є. В. Петров
 
В. М. Сімоненко