ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

28 квітня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/9827/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Чабаненко С.В.,
                               суддів:  Чумака С.Ю., Юрко І.В.,       
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі №160/9827/19 за позовом   ОСОБА_1  до  Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил  України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо не виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018 рік, у зв`язку із звільненням з військової служби у запас;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил  України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018 рік, виходячи з приписів постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, якою затверджено порядок обчислення середньої заробітної плати, та виходячи з грошового забезпечення з посади начальника протиповітряної оборони - начальника відділення військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил  України  (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), станом на день звільнення з військової служби, 23.10.2018 року, у сумі 50 799,28 грн. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018 рік, у зв`язку із звільненням з військової служби у запас. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018 рік, виходячи з приписів постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, якою затверджено порядок обчислення середньої заробітної плати, та виходячи з грошового забезпечення з посади начальника протиповітряної оборони - начальника відділення військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), станом на день звільнення з військової служби, 23.10.2018 року, у сумі 50 585,44 грн.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині суми грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018 рік, звернувся з апеляційною скарго, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення та і ухвали нове, в частині суми стягнення грошового зобов`язання.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, ОСОБА_1 у період з 27.02.2015 по 23.10.2018 включно проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
Згідно з посвідченням серії НОМЕР_4 від 24.06.2015 ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. 
Наказом командира військовій частині НОМЕР_1 від 23.10.2018 року № 222 (по  стройовій частині) підполковника ОСОБА_1 , начальника протиповітряної оборони – начальника відділення протиповітряної оборони, звільненого відповідно до п.п. "к" п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби наказом командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 05.10.2018 № 47 у запас, виключено зі списків особового складу частини, з усіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Новомосковського ОМВ Дніпропетровської області.
Вважаючи, що відповідач протиправно не виплатив грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки з 2015 по 2018 роки, передбаченої п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», позивач звернувся з цим позовом до суду.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не нарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби та необхідності виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018 рік, виходячи з приписів постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, якою затверджено порядок обчислення середньої заробітної плати, та виходячи з грошового забезпечення з посади начальника протиповітряної оборони - начальника відділення військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України (код ЄДРПОУ 22994874), станом на день звільнення з військової служби, 23.10.2018 року, у сумі 50 585,44 грн.
Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, відповідачем не оскаржується те, що станом на день звільнення з військової служби не нараховано та невиплачено позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018 роки, виходячи з грошового забезпечення.
В свою чергу відповідач в апеляційній скарзі зазначає щодо помилковості висновків суду першої інстанції в частині розрахунку суми грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки ОСОБА_1 .
Відповідно до частини другої статті 19 Конституція України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Водночас, згідно з пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII (далі - Закон № 3551-ХІІ) учасникам бойових дій надаються такі пільги, як використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 р. за № 745/32197) затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок № 260).
Вказаний нормативно-правовий акт визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам. 
Так, приписами пункту 6 Розділу XXXI Порядку№ 260 визначено, що розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою.
В свою чергу, з довідки №165 від 23 січня 2020 року про  грошове забезпечення підполковника ОСОБА_1 (відповідно до п.2 розд. II Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100) за останні 12 календарних місяців військової служби, перед звільненням у відповідності до вимог пункту 6 Розділу XXXI Порядку № 260, виходячи з посадового окладу (за останньою займаною штатною посадою, яка у позивача протягом останнього року служби перед звільненням не змінювалась), окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення складає 187 015,88грн.
В свою чергу, відповідно до  пункту 2 Розділу І Порядку № 260 визначено, що до одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди; допомоги.
Крім того,  відповідно до пункту 1 (додаток 15) постанови Кабінету Міністрів України від З0 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” такі види грошового забезпечення як матеріальна допомога на оздоровлення та грошова винагорода за безпосередню участь в АТО не входять до щомісячних додаткових виді грошового забезпечення.
Отже, враховуючи викладене, до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення не входить грошова допомога на оздоровлення отримана позивачем згідно довідки №2935 від 06 листопада 2018 року в грудні 2017 року та червні 2018 року та винагорода за участь в антитерористичній операції, яка входить також до суми грошового забезпечення позивача згідно довідки №2935 від 06 листопада 2018 року за березень - травень 2018 року.
Таким чином, сума грошової компенсації за невикористані ОСОБА_1 календарні дні додаткової відпустки, з урахуванням кількості календарних днів (включаючи  святкові і неробочі дні, оскільки грошове забезпечення військовослужбовцям нараховується та виплачується за повний календарний місяць), яка за період з жовтня 2017 року по вересень 2018 року, дорівнює 365 днів становить: (187015,88 грн./365=512,37 грн.; 512,37*56 днів невикористаної додаткової відпустки за період з 2015 по 2018 рік) = 28 692,85 грн.
Враховуючи, що судом першої інстанції вірно вирішено спір про право, але помилково розраховано суму, що підлягає сплаті на користь позивача, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції слід змінити та викласти третій абзац у наступній редакції: «Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил  України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018 рік, виходячи з приписів постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, якою затверджено порядок обчислення середньої заробітної плати, та виходячи з грошового забезпечення з посади начальника протиповітряної оборони - начальника відділення військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил  України  (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), станом на день звільнення з військової служби, 23.10.2018 року, у сумі 28692,85 грн.».
В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до частини 4 статті 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Керуючись статями 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 – задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі №160/9827/19 змінити, виклавши третій абзац рішення в наступній редакції: «Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил  України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018 рік, виходячи з приписів постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, якою затверджено порядок обчислення середньої заробітної плати, та виходячи з грошового забезпечення з посади начальника протиповітряної оборони - начальника відділення військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил  України  (код ЄДРПОУ 22994874), станом на день звільнення з військової служби, 23.10.2018 року, у сумі 28692,85 грн.».
В решті рішення залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5      ст. 328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко