ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року	Львів	Справа № 1.380.2019.005344 пров. № А/857/4169/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                                            Обрізко І.М., 
суддів                                                                                  Іщук Л.П., Онишкевича Т.В., 
за участю секретаря судового засідання                              Лутчин А.М.,
за участю представника позивача                                               Сторонського І.О.,                                                                
за участю представника відповідача                                          Павлій І.Б.,                       

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну Головного управління МВС України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду  від 12 лютого 2020 року, прийняте суддею Кравцівим О.Р. о 17 годині 15 хвилині у місті Львові, повний текст складений 21.02.2020 року у справі за  позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України у Львівській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС у Львівській області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, 

                                                        встановив :

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області повторно подати в Міністерство внутрішніх справ України заяву (рапорт) ОСОБА_1 від січня 2019 року з доданими до неї документами про призначення, виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850; зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України розглянути заяву (рапорт) ОСОБА_1 від січня 2019 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги з доданими до неї документами та прийняти рішення із врахуванням висновків суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду  від 12 лютого 2020 року позов задоволено частково: зобов`язано ГУ МВСУ у Львівській області в особі Ліквідаційної комісії ГУ МВСУ у Львівській області повторно подати в МВС України заяву (рапорт) ОСОБА_1 від січня 2019 року з доданими до неї документами про призначення, виплату ОСОБА_1 одноразової матеріальної допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850; зобов`язано МВС України розглянути заяву (рапорт) ОСОБА_1 від січня 2019 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги з доданими до неї документами та прийняти рішення, із врахуванням висновків суду. У задоволенні інших вимог позовної заяви – відмовлено.
Задовольняючи частково позов, суд виходив з того, що Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції №850 передбачено повноваження на прийняття рішення про призначення чи про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги є виключною компетенцією МВС України, а не орган, у якому проходив службу позивач на який покладено обов`язок з проведення окремих процедурних дій. Тому бездіяльності зі сторони ГУ МВС України у Львівській області немає, позаяк, останнім скеровано до МВС України документи.
Разом з тим, всупереч п.п. 8,9 Порядку №850 в місячний строк після надходження вказаних документів МВС України рішення по суті не прийнято.
Тому належним способом захисту порушеного права позивача є повторне скерування документів у адресу  МВС України та зобов`язання останнього прийняти рішення по суті вимоги.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ГУ МВС України у Львівській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із  невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи та із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що позивач звільнений 31.03.2010 року за досягненням граничного віку, а не за станом здоров`я у зв`язку із втратою працездатності за наслідками нещасного випадку 2005 року.
Із матеріалів справи вбачається, що звернення позивача повернуті через неузгоджені між собою документи та невжиття позивачем заходів з цього приводу.
Отже, ГУ МВС України у Львівській області  в особі Ліквідаційної комісії виконано в повній мірі повноваження, а прийняття рішення з приводу призначення допомоги чи ні в компетенції МВС України.
Рішенням, яке прийнято судом в повній мірі не відновить права позивача, оскільки недоліки в документах як на час звернення та і на час розгляду справи в суді не усунуті.
Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що   ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 01.09.1993 року по 31.03.2010 року, а 05.05.2005 року з ним стався нещасний випадок, у результаті якого позивач отримав травму, а саме важку ЧМТ у вигляді п/тр енцефалопатії з явищами вираженої вн/черепної гіпертензії з частинами З-Ч р в т.
Згідно з актом розслідування нещасного випадку (аварії), що стався (сталася) 05.05.2005 року форми Н-5, комісія сформувала висновок, що нещасний випадок з позивачем стався у період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.
Аналогічний висновок сформовано у акті №26-2018 про нещасний випадок невиробничого характеру форми НТ, затверджений 26.03.2018 року.
ОСОБА_1 згідно з довідкою МСЕК №807123 до довідки серії 12ААА від 01.02.2018 року отримав третю групу інвалідності захворювання пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с.15).

20.06.2018 року позивачу, у зв`язку з ІІІ групою інвалідності, видано пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , терміном дії до 31.01.2019 (а.с.16).
У січні 2019 позивач звернувся до Голови Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області із заявою (рапортом) про проведення виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що йому встановлено третю групу інвалідності захворювання пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
До заяви (рапорта) подав: довідку МСЕК про втрату працездатності; копію виписки МСЕК про групу інвалідності; копію постанови ВЛК; копія актів Н-5; НТ; копія паспорту; копію ІДН; копію рахунку /а.с.18/.
29.01.2019 року листом за №39/31/01-2019 Ліквідаційна комісія ГУ МВС України у Львівській області повторно направила документи для призначення одноразової грошової допомоги пенсіонера МВС ОСОБА_1 у разі встановлення інвалідності згідно із Законом України «Про міліцію» №565-ХІІ від 20.12.1990 року.
06.03.2019 року Департамент фінансово-облікової політики МВС України повторно повернув на доопрацювання матеріали на призначення одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку з невідповідністю діагнозу, зазначеному у п. 12 виписки з акта огляду МСЕК заявника від 01.02.2018 року №807123, діагнозу, зазначеному у постанові медичної (військово-лікарської комісії від 23.08.2018 року №68), виданої заявнику Державною установою «Територіальне медичне об`єднання по Львівській області».
Отже вирішення питання призначення одноразової грошової допомоги позивачу можливе після усунення вказаних недоліків.
14.03.2019 року Ліквідаційною комісією повернуто матеріали для призначення одноразової грошової допомоги позивачу відповідно до листа ДФОП МВС України від 06.03.2019 року №15/2-909.
24.04.2019 року Ліквідаційна комісія ГУ  МВС України у Львівській області звернулася до Головного лікаря – головного експерта «Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи», позивача із листом №Оп-82/31/01-2019, відповідно до якого зазначила, що під час розгляду матеріалів позивача виявлено, що у п. 12 копії виписки з акта огляду МСЕК заявника причиною інвалідності, пов`язаної з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зазначено діагноз: «Наслідки перенесеної важкої ЧМТ у вигляді п/тр енцефалопатії з явищами вираженої гіпертензії».
З копії довідки від 08.04.2016 року №33 виданої військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Львівській області», до захворювання пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, віднесено такі діагнози: «ЗЧМТ. Забій головного мозку легкого ступеня (05.05.2005). Консолідований злам (05.05.2005) лівої скроневої кістки з переходом на основу черепа. Дифузний зоб 1 ст., еутиреоз. П`яткова шпора зліва без порушення ходи. Хронічний лобічний отити. Хронічний євстахеїт».
Разом з тим, згідно з актами розслідування нещасного випадку форми Н-5 та НТ діагноз: «ЗЧМТ. Забій головного мозку легкого ступеня. Лінійний злам з переходом на основу» визнано нещасним випадком, що стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків. Отже неузгодженість між собою наданих документів унеможливлює прийняття рішення за цими матеріалами.

07.06.2019 року листом за № 262/31/01-2019 Ліквідаційна комісія скерувала позивачу листа, відповідно до якого також вказано про неузгодженість між собою поданих для виплати одноразової грошової допомоги документів, що унеможливлює прийняття рішення за відповідними матеріалами.
Згідно з п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».
Водночас, п.15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» закріплено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».
Відповідно до  ст. 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності І групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.
Кабінет Міністрів України постановою № 850 від 21 жовтня 2015 року    затвердив «Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції». Дана постанова набрала законної сили 31 жовтня 2015 року.
Згідно з п.3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.
Відповідно до п. 7 Порядку №850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акту розслідування нещасного випадку та акту, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пунктом 8 Порядку №850 визначено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.
Тобто, обов`язок подання висновку до МВС України щодо виплати грошової допомоги Порядком № 850 покладається саме на керівника органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, а в даному випадку – на ліквідаційну комісію ГУ МВС України у Львівській області.
Як зазначалося вище, отримавши відповідну заяву позивача та додані до неї документи, керуючись пунктом 8 Порядку № 850, ліквідаційна комісія УМВС України у Львівській області, повторно направила висновок та інші документи, перелік яких визначений Порядком № 850, до МВС України для прийняття рішення.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у даному випадку бездіяльності, допущеної Головним управлінням МВС України у Львівській області в особі Ліквідаційної комісії, не встановлено, оскільки скеровувались в МВС України документи, подані позивачем, а також було інформувано щодо вчинених МВС України дій відповідними листами.
          Відповідно до пункту 9 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.
Отже, після надходження передбачених Порядком документів МВС України зобов`язане прийняти одне з двох рішень: про призначення або про відмову в призначенні вказаної грошової допомоги.

Судом із матеріалів справи встановлено, що 06.03.2019 року Департамент фінансово-облікової політики МВС України повторно повернув на доопрацювання матеріали на призначення одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку з невідповідністю діагнозу, зазначеному у п. 12 виписки з акта огляду МСЕК заявника від 01.02.2018 року №807123, діагнозу, зазначеному у постанові медичної (військово-лікарської комісії від 23.08.2018 року №68), виданої заявнику Державною установою «Територіальне медичне об`єднання по Львівській області».
Відтак, судом першої інстанції вірно встановлено, що МВС України не прийнявши за результатом розгляду документів про виплату   ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, жодного з зазначених вище рішень, всупереч пункту 9 Порядку № 850, листом від 06.03.2019 №15/2-909 повернув Ліквідаційній комісії УМВС України у Львівській області матеріали на призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .
Аналогічну позицію з приводу подібних правовідносин висловив Верховний Суд у постанові від 30.01.2018 року у справі №822/1579/17.

Таким чином, враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку з приводу часткового задоволення позовних вимог.
Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які не призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                        постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління МВС України у Львівській області залишити без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду  від 12 лютого 2020 року у справі № 1.380.2019.005344 -  без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням гарантій, встановлених пунктом 3 розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	І. М. Обрізко 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	Т. В. Онишкевич  	
Повне судове рішення складено 25.06.2020 року.